8 
svah až k samému jezeru. Na západe přechází jezero ve slať, dnes proti 
hladiné ostře ohraničenou. Tato slať dělí se na část severní a jižní, mezi 
nimiž volná trať vodní vede k ústí Geigenbachu. Jižní trať jest částečně 
porostlá, nízkým, řídkým stromovím. Také severní slať — dosud bez stro¬ 
moví — jest již stejně pevná, tak že s jistou opatrností lze se zde postaviti. 
My jsme tu již mohli upevniti provazce pro měření profilů a pracovati zde 
s tachymetrem. Ve směru ku stěně nalézají se za slatí ještě pruhy volné, 
ovšem mělké vody, jak ukazuje přiložený obraz. 
Hranice slatě proti jezeru jest, jak již řečeno, ostrá a následkem 
odstranění části slati, většinou přímočarná. Voda zde zasáhá jistě ještě 
pod slať samu a hned vedle slati nalezneme hloubku přes 2 m. Ještě za po¬ 
bytu Wagnerova zaujímala slať proti jezeru mnohem větší plochu než dnes. 
Na podnět kníž. hohenzollernského lesního v Bav. Eisensteinu žádal 
Waldverein vládu bavorskou,aby povolila náklad na odstranění slatí z jezera. 
Skutečně povolen byl značný obnos, myslím asi 60.000 M, a také sekce 
Bohmerwaldvereinu B. Eisenstein, Rabenstein a Zwiesel přispěly, takže 
r. 1898/99 jezero z valné části bylo vyčištěno od slatí. 1 ) Přední část slati 
byla roztrhána dynamitem, načež jednotlivé části byly silnými háky 
zachyceny a odplaveny. V pozadí ovšem slatě zůstaly. Wagner 2 ) mluví 
zde o slatích mocnosti 1 m. Dnes jsou místy asi dvakráte tak mocné. 
Bayberger mohl ještě konstatovati ohromnou spoustu kmenů v je¬ 
zeře, jehož dno jest kryto jich setlelými odpadky. Bylo mu sděleno, že 
jest zde takové množství bahna, že tyč prorazí vrstvu bahna 2 m mocnou, 
prve než narazí na pevný podklad. 3 ) 
Vyjdeme-li dnes od pavillonu při ústí jezera po jižním břehu jezera,, 
dostaneme se zcela pohodlně do pozadí jezera, kdež můžeme projiti 
dolejší částí stěny. Vidíme zde romantické partie skalní a máme na něko¬ 
lika místech nádherné průhledy na celé jezero a zvláště na slať v pozadí 
jezera. V krásných kaskádách řítí se Geigenbach se stěny a vine se po¬ 
tom v rovince, jež jest reminiscencí na bývalou hladinu jezerní. Mohutné 
skály, jež v pozadí vystupují, znamenají zde dřívější břehy jezera. Také 
od ústí Geigenbachu lze se bez velkých obtíží dostati ke kaskádám a na 
cestu probíhající stěnu javorskou. Asi od r. 1909 lze z pozadí jezera obejiti 
jezero po nově zřízené pěšině i na jeho severním břehu. Ovšem jest cesta 
tato ještě velmi měkká a za vlhkého počasí málo schůdná. 
Zde, pod stěnou v pozadí jezera, nalézá se vlastní romantická část 
břehů jezerních. Na tato místa vztahují se patrně první zmínky o divoké 
přírodě zdejší, jež najdeme v díle Grueber-Múllerově a v článku Hoch- 
stetterově. Grueber 4 ) líčí nesnáze, jaké se v té době skýtaly pochůzce 
x ) G. V o g e 1, Des Waldes Hochburg Eisenstein. Eisenstein 1906, p. 96. 
2 ) Wagner, Seen des Bóhmerwaldes, p. 31. 
3 ) Bayberger, Geographisch-geologische Studien aus d. Bóhmerwalde, p. 3E 
4 ) Grueber B. u. A. M u 11 e r, Der Bayrische Wald. Regensburg 1851„ 
p. 207 a n. 
IX. 
