2 
užily při intrusi mezivrstevních ploch. Tomu zdál se nasvědčovati zvláště 
názor J. L. BARVÍRŮV, podle kterého všecky vyvřeliny povltavské jsou 
vázány na společný bassin magmatický, z něhož pochází i spousta středo¬ 
české žuly. 
Později však jsem nalezl v údolí potoka Bojovského v krásných 
odkryvech na trati mezi Bojovém a Méchenicemi porfyry, které zde rovněž, 
tvořily velmi dokonalé ložní žíly, u nichž však úklon byl obrácen k severu, 
tedy na opačnou stranu od středočeské žuly. Okolnost tato vzbudila ve 
mně tím více zájmu o tyto horniny a zároveň i nedůvěru k mému pů¬ 
vodnímu názoru, zvláště když se mi podařilo dokázati na několika místech, 
že ložní žíly porfyrů byly společně s vrstvami algonkickými zvrásněny 
a že tudíž musí býti o mnoho starší, než vyvřeliny ostatní, které pro¬ 
stupují vrstvami napříč. Konečným výsledkem mých studií bylo dokázání 
fakta, že z povltavských porfyrů ony, které se vyskytují v podobě lož¬ 
ních žil, náleží jednomu společnému eruptivnímu 
tělesu, jehož intruse musila se udáti před zvrásněním vrstev 
algonkických. Podrobné odůvodnění tohoto mého tvrzení a zároveň úplné 
vylíčení všech geologických zjevů vztahujících se k porfyrům našim je- 
úkolem této práce. Petrograficky zpracovány budou porfyry tyto v práci 
iiné. 
I. 
Povšechný přehled geologických poměrů studovaného území. 
Nejvíce rozšířeným útvarem v krajině mezi Svatojanskými proudy,. 
Mníškem a ústím Berounky jsou t. zv. břidlice příbramské,, 
jichž algonkické stáří jsem dokázal ve své práci z roku 1912, 1 ) 
popsav výskyt effusivního spilitu jižně od nádraží Zbraslav- 
Závist. Algonkium tvořeno jest tu hlavně z polymiktních drob a dro- 
bových neb jílovitých břidlic, jichž hlavními součástkami jsou vedle kře¬ 
menných zrn a sericitu zvláště ostrohranné živce, jmenovitě lamellovaré 
plagioklasy; ba v některých ukázkách ustupují křemeny oproti plagio- 
klasům silně do pozadí, takže sedimenty taková blíží se svou skladbou 
horninám arkosovitý m. 2 ) Jest význačno pro algonkický pruh 
táhnoucí se územím naším od Říčan přes Nový Knín a Dobříš k Příbrami ,. 
který budeme prostě nazývati pruhem příbramsko-říčanský m,. 
že tu není typických buližníků, t. j. takových zkřemenělých 
břidlic, jichž vznik dlužno položiti již do doby algonkické a které na jiných 
místech v českém algonkiu bývají složkou tak význačnou. Na okolnost 
^R. Kettner: O některých vyvřelinách z povltavského algonkia. Roz¬ 
pravy. České akademie, roč. XXI., čís. 30, Praha 1912. 
2 ) R. Kettner: Ein Beitrag zur Kenntnis der geologischen Verháltnisse- 
der Umgebung von Konigsaal (Bohmen). Verhandlungen d. k. k. geol. Reichs- 
ánstalt, Wien 1914. 
X. 
