5 
J. KREJČÍ, jest v území azoických břidlic velmi nepřesná. Jest pocho- 
pitelno, že v době, kdy J. BARRANDE odkrýval nesmírné bohatství 
palaeontologické ve vrstvách mladších pásma azoického, věnováno bylo 
více pozornosti vrstvám zkameněliny chovajícím než jednotvárným sou¬ 
vrstvím azoickým. Celkem znázorňuje geologická mapa mezi Štěchovicemi 
a Zbraslaví 5 pruhů porfyrových, z nichž však jest v celku 
správným pouze nej severnější. Jsou to pruhy: 
1. pruh vedený od Čihadla u Točné přes rokli mezi Dolními Břežany 
a Závistí, Hradištěm ke Strnadu na 1. břehu vltavském a odtud levým 
břehem vltavským proti Vranému k Jilovisti ; 
2. pruh vedený j. od Skochovic přes mlýn Holubov směrem k jz. 
(mnou nebyl vůbec zjištěn); 
3. pruh přestupující Vltavu j. od Měchenic ; 
4. pruh vedený z lesnatých návrší vých. od Hvozdnice k Davli , přes 
ostroh ,,Sekanku (< mezi Vltavou a Sázavou k Olešku na pravém břehu 
vltavském; 
5. pruh vedený z pravého břehu vltavského záp. od Hradistka přes 
sv. Kiliána k Masečínu. 
Jest zajímavo, s jakého stanoviska pohlížel tehdy J. KREJČÍ na 
naše vyvřeliny porfyrové, jichž zřejmá konkordance s okolními břidlicemi 
mu byla nápadnou. Citujeme doslovně onu partii jeho práce z r. 1862: 6 ) 
,,Dieser Felsitporphyr bildet . . . einen máchtigen Streifen in den Příbramer 
Schiefern, der im Streichen derselben (Stunde 3) liegt und genau wie die- 
selben nach Súdost einfállt. An seinen beiden Enden wird dieser Streifen 
důnner und geht allmálig in die Schiefer uber, eben so hat er in seinen 
Mittelpartien Stellen, wo das Gestein dem Tonschiefer áhnlich wird. 
Ein eigentliches Lager bildet dieser Felsitporphyr daher nicht, viel 
weniger einen Gang, sondern das Vorkommen desselben wird am besten 
charakterisiert, indem man denselben ais eine Zone von Tonschiefer be- 
zeichnet, welche stellenweise mehr, stellenweise weniger in Felsitporphyr 
úbergeht. “ — Pozorujeme tedy z uvedených řádků zajímavý doklad 
neptunismu, pod jehož vlivem KREJČÍ stál. 
KREJČÍMU ušel při tehdejším mapování mohutný pruh porfyrový 
budující hřbet ,,Děsiny“ mezi Zahořany u Mníšku, Bojovém a Sloupem. 
Mnohem bedlivěji pozoroval současně v roce 1859 vždy spolehlivý badatel 
KAREL FEISTMANTEL, 7 ) jenž uvádí zcela správně porfyry z okolí 
Mníšku mezi Rymání a Davlí, zvi. od Čisovic a z kopců u Bojová, Hvozdnice 
a Sloupu. FEISTMANTEL si představoval tehdy, maje na mýsli synkli- 
nálu, v níž vrstvy palaeozoické jsou složeny, že porfyry v jižním křídle 
jejím v okolí Mníšku, Davle atd. odpovídají porfyrům pásma křivoklátsko- 
6 ) Bericht uber die im Jahre 1859 ausgefuhrten geologischen Aufnahmen 
bei Prag und Beraun, Jahrbuch d. k. k. geol. Reichsanstalt, 1862, S. 229. 
7 ) Die Porphyre im Silurgebirge von Mittelbóhmen; Abhandl. d. kgl. bohm. 
Gesellschaft d. Wiss., Praha 1859, str. 42. 
X. 
