6 
rokycanského a jiným porfyrům vyskytujícím se v severním křídle syn- 
klinály. 
V KREjCI-HELMHACKEŘOVÉ 8 ) mapě okolí pražského sahající 
pouze něco málo za Jilovistě vyznačen jest porfyrový pruh jdoucí od Bře- 
žanského údolí přes Hradisko u Závisti, na levý břeh vltavský nad cihelnou 
„na Strnadu“ a k „Víru” proti Vranému. Směrem k jihu se tento pruh 
na této mapě velmi silně rozšiřuje, což se s pravdou nesrovnává. Vedle 
toho kreslí mapa KREJČ1-HEIMHACKEŘOVÁ na 1. břehu vltavském 
ještě užší pruh porfyrový parallelní s prvním po jeho sev. straně. Dobře 
jest vyznačeno v mapě přetržení porfyrů u ústí Károvského potoka způ¬ 
sobené zlomem vltavským mezi Jarovem a Chuchlí. Ve vysvětlivkách 
k mapě 9 ) pokládá se porfyr jako současně vytvořený s břidlami a drobami. 
Jak jsem již jednou uvedl, 10 ) nesrovnávají se v partii u Závisti profily 
HELMHACKEROVY ani s mapou ani s textem. 
V petrologických studiích BORICKÉHO u ) vytčeny jsou v Povltaví 
jižně od Zbraslavi pruh porfyrový jdoucí Hradištěm u Závisti a směřující 
k Víru, pak porfyr u Davle. Oba označeny jsou BORICKYM jako f e 1 ši¬ 
ti c k é porfyrity slídnaté. 
Mapka KREJČÍHO ke spisu J. KREJČÍHO a K. FEISTMANTELA: 
,,Orografický a geotektonický přehled území silurského ve stř. Čechách" 
jeví oproti mapám říšského ústavu značný pokrok v tom, že vynechává 
správně neexistující porfyrový pruh u Skochovic a zaznamenává porfyrový 
hřbet mezi Zahořany, Bojovém a Hvozdnicí ; nesprávně však dosud nechává 
pruhy j. od Davle a pak, jak jsem již jednou na to poukázal, 12 ) lemuje 
nesprávně porfyrový pruh mezi Březanskou roklí a Vírem, jejž prodlužuje 
příliš k jihu, po obou stranách a f a n i t e m. Hlavní zlomy vltavské 
jsou v mapce KREJČÍHO vyznačeny zcela správně. 
V novější době popsány byly porfyry j. od Záběhlic na Vltavě po 
stránce petrografické B. MÁCHOU, 13 ) který zde zjistil 7 žil konkordantních 
s ostatními vrstvami. Vrátíme se k práci MÁCHOVÉ při petrografickém 
zpracování porfyrů. Zmínky o některých porfyrech krajiny mezi Mníškem 
a Vltavou nacházíme též v četných pracích BARVÍŘOVYCH. 14 ) BARVÍŘ 
uvádí poprvé výskyty porfyrů na Zlatém vršku u Mníšku, pak pod Pleší 
u Nové Vsi a v Hoře u Čisovic. 
8 ) Archiv pro přírodovědecký výzkum Čech, 1879. 
9 ) Erláuterungen zur geol. Kartě der Umgebungen von Prag, Archiv pro 
přírod, výzkum Čech, Praha 1879, str. 16. 
10 ) R. K e 11 n e r: O některých vyvřelinách z povltavského algonkia, str. 3. 
n ) Bořický-Klvaňa: Petrologická studia portýrových hornin v Če¬ 
chách, Archiv pro přírodověd, výzkum Čech IV. díl. 1850. 
12 ) R. K e 11 n e r: O některých vyvřelinách etc., str. 3—4. 
13 ) O žilných horninách od Záběhlic a diabasu od Hodkoviěek, Věstník král. 
čes. spol. nauk, Praha 1900. 
14 ) Srv. zvi.: Geologische und bergbaugeschichtliche Notizen uber die einst 
goldfuhrende Umgebung von Neu-Knín und Štěchovic in Bóhmen, Sitzungsber. 
X. 
