8 
sléze až ke Kocábe nad Fafkovým mlýnem, kdež asi končí. Jv. strana této 
žíly jest po celé délce od Majorky až ke Kocábe nad Fafkovým mlýnem 
lemována buližníkovými horninami. 
Pokračujíce údolím Bojanovického potoka dále na sv. k Bojano- 
vicům pozorujeme, že droby a břidlice v podloží uvedené žíly směrem 
k vesnici opětně nabývají podoby buližníkových hornin, až při ústí potůčku 
vtékajícího s levé strany do potoka Bojanovického u východního konce 
Bojanovic shledáváme opětně porfyr. TJklon vrstev a nadložní omezující 
plochy tohoto portýru je obrácen opětně k jv., pouze v údolí Bojanovického 
potoka v podloží výše zmíněné žíly portýrové lze stanovití nepatrné ano¬ 
málie (srv. profil č. 7.). Nej bližší okolí Bojanovic spočívající na portýru 
zakryto jest eluvialními a svahovými hlinami tvořícími se ze zvětralého 
portýru. 
Sledujíce dále k sz. prolil náš, přijdeme v hlubokém úvoze cesty 
obracející se sz. od Bojanovic prudce k jz. do úzkého pruhu zvětralých 
buližníkových hornin, jež lze směrem k sv. sledovati nepřetržitě až za obec 
Hvoznici, které však v jihozáp. pokračování záhy se v portýru vyklínL 
Sz. od tohoto pruhu buližníkových hornin následuje opětně portýr tvořící 
mohutný hřbet ,,Désiny“ (srv. prof. č. 7.). 
Konáme-li souběžný profil s prvním od Bratnnova podél nové silnice 
do Čisovic, neshledáme více proužku buližníkových hornin (jež jsme kon¬ 
statovali prve sz. od Bojanovic) majíce před sebou hned od okraje lesa 
u Bratřínova až téměř k výchozu silnice z lesa na sz. svahu ,,Désiny“ 
proti Cisovicňm samý porfyr. Pouze v zákrutech silnice, asi v místech, 
kde na mapě 1 : 25.000 stojí slovo ,,Walď‘, nalezl jsem v portýru vložku 
zvětralých břidlic (srv. prof. č. 8.). 
Široký pruh porfyrový hřbetu Désiny můžeme sledovati nepřetržitě 
od Zahořan až ke Sloupu. Sz. úpatí tohoto hřbetu, v němž jednak Mlejnský 
potok od Cisovic k Bojovu tekoucí, jednak i dráha poskytla pěkných od¬ 
kryvů, jest tvořeno však již z břidlic a drob algonkických, a což zvláště 
s důrazem zde poznamenávám, zcela normálních, v buližníko- 
vité horniny nepřeměněných. Vrstvy zapadají do stráně, 
tedy k jv. Ze zubovitě vykrajované hranice portýrů proti sedimentům 
vychází na jevo, že porfyry tvoří zřetelně konkordantní nad- 
loží jejich. Nebýti roklí stékajících k Mlejnskému potoku, byla by 
hranice téměř přímočará. Proto tím více nás překvapuje, když mapujíce 
ve stráních vých. od Bojová shledáváme najednou, že hranice náhle se 
nepravidelně počíná ohýbati poněkud k záp. straně, takže nahoře nad 
Bojovém v lesních partiích zvaných ,,v Louce (< a „Nad Loukami“ stále 
ještě jsme na půdě portýrové. 
Vysvětlení tohoto úkazu nám však poskytují zářezy železniční sev. 
od zastávky bojovské. Jak uvedeno, jest úklon drob a břidlic na trati mezi 
Čisovicemi a Bojovém k jv. (40—50°); avšak již na levém břehu Mlejnského 
potoka proti bojovské zastávce měříme směr v.—z., úklon mírný (10°) 
X. 
