11 
s ústředním tělesem porfyrovým lesního hřbetu Désiny a na níž jsme 
konstatovali antiklinální ohyb, rozšiřuje se značně na levém břehu bo- 
jovského potoka budujíc lesnaté kopce jižně od Lišnice. Její severní hranice 
lemována jest buližníkovými horninami. Ze značné šíře její lze souditi, 
že úklon její, k severu obrácený, jest mírný. 
Vršek s kotou 411 j. od Lišnice jest tvořen z buližníkovitých hornin 
a podrobným mapováním vychází na jevo, že jest to zachovaný zbytek 
původního nadloží porfyrové žíly (srv. mapu a profil č. 7., tab. II.). Směrem 
k západu se porfyrová žíla štěpí ve dvě žíly slabší, které pak od koty 400 
(sev. od Čisovic) k jz. snadno můžeme v polích sledovati. Kromě uvede¬ 
ných žil zjistíme mapováním v mírně sklonitém svahu na levém břehu 
Mlejnského potoka mezi Čisovicemi a Bojovém ještě dvě ložní žíly porfy¬ 
rové, podle všeho mírně k sz. zapadající. 
Všecky čtyři žíly porfyrové pokračují pak od Čisovic, přestupujíce 
údolí Mlejnského potoka, k jz. k Rymáni a Zahořanům a v nadloží jejich 
všude opětně vystupují buližníkové horniny. V zářezech dráhy záp. od 
Čisovic mezi km 17*3 a 17*5 zjistil jsem velmi zřetelně odkryté kontaktní 
plochy ložních žil, jež zapadají pod úhlem 40° k sz. 
Ve vesnici Čisovicích zastihneme břidlice s úklonem 20° k jv., ale 
již na západním konci obce obrací se úklon na sz. Jest tedy patrno, že 
výše sledovaná osa antiklinály pokračuje právě Čiso¬ 
vicemi. Zřetelněji ještě vidíme to na silnici z Čisovic do Mníšku na pravém 
břehu Mlejnského potoka, právě asi pod severním svahem ,,Hory“ (có 414). 
Normální droby algonkické tvoří tu mírnou antiklinálu a v nadloží jejich 
souhlasně ohýbá se též nej jižnější z uvedených čtyř porfyrových žil, táž, 
která pokračuje vrcholem ,,Hory“ do Zahofan. Žíla tato sprostředkuje 
zároveň, jak se zdá, spojení s mohutným porfyrovým tělesem Désiny ; 
vysoko ve stráni na trati u km 18’3 zapadá již jen zcela mírně na sz. Por- 
íyrový vršek záp. od čisovického nádraží představuje nám pak přímé 
pokračování její. Podrobným mapováním vychází na jevo, že porfyr 
tohoto vršku, jenž na mapě činí dojem spíše malého pně, než žíly (srv. 
mapu), jest vlastně denudací od žíly Hory oddělená kra spočívající sou¬ 
hlasně na vodorovně uložených drobách, které kol dokola porfyrového 
vršku na den vycházejí (srv. profil č. 8., tab. II.). 
Sledované porfyrové žíly od Čisovic se v polích mezi Rymáni a Za¬ 
hoř any vykliňují, pouze nej jižnější přicházející od vrcholu Hory nabývá 
tu značnější šíře a zahýbá se v mapě zároveň do Zahofan. Zdá se, že žíla 
tato souvisí pod Zahoř any s jižním koncem nej širšího tělesa porfyrového 
lesního hřbetu Désiny, které též nápadně se zahýbá k Zahořanům. Spojení 
obou porfyrů bohužel však pozorovati nelze, jeť celé nej bližší okolí Zahofan 
zakryto svahovými uloženinami. 
Celé jižní okolí Zahofan tvořeno jest buližníkovými horninami, které 
sahají až k Senešnici a budují vrchol Pleše (có. 490). Jest nepochybno, 
že se vyskytují zde v nadloží porfyru v hloubi ukrytého. Porfyr zastihneme 
X. 
