17 
prací J. L. BARVÍ ROVÝCH jsou veškeré žilné vyvřeliny povltavské 
a tudíž i naše ložní žíly portýrové (BARVÍŘ cituje na pí\ MÁCHOU po¬ 
psané porfyry od Záběhlic) vázány na společný magmatický 
bassin středočeské žuly, z něhož část žil odštěpila se před, 
část až po vystoupení středočeské žuly. Vystoupení hlavního magmatu 
žuly lze klásti podle BARVÍŘE 23 ) do doby největších převratů tekto¬ 
nických v oboru komplexu etáží B a r r a n d e-ových, tedy pravdě¬ 
podobně do pozdější doby devonské. 
Vrásnění palaeozoické (varisské) započalo v Čechách velmi záhy, 
pravděpodobně již počátkem svrchního devonu (svrchní devon v Čechách 
schází) a lze rozeznati u něho několik fasí. Již J. KREJČÍ a K. FEIST- 
MANTEL 24 ) rozlišovali tři systémy v různých dobách vzniklých roz¬ 
sedlin a zlomů v českém palaeozoiku a novější dobou zvi. podrobným 
výzkumem K. HINTERLECHNEROWM 25 ) v Českomoravské vysočině 
ještě více fasí vrásnění palaeozoického bylo seznáno. K jedné z těchto 
fasí náleží též vystoupení žulových massivů. Jednotlivé fase vrásnění 
palaeozoického v Českomoravské vysočině zdají se býti analogickými 
oněm, jež lze zjistiti ve středočeském palaeozoiku nepřeměněném a proto 
soudím, že výsledků HINTERLECHNEROWCH lze dobře i použiti pro 
území naše. Protože přesnější známost stáří středočeské žuly a zvláště 
poměru jejího k celé stavbě okolních území má nemalou důležitost při 
řešení nejednoho geol. problému, zvi. v Povltaví, vyžádal jsem si od pana 
Dra K. HINTERLECHNERA mínění jeho o stáří žulových massivů 
středočeského a Českomoravské vysočiny a poměru jejich ke stavbě Česko¬ 
moravské vysočiny. Laskavostí jeho dostalo se mi asi tohoto vysvětlení: 
Mezi žulovými massivy středočeským a Českomoravské vysočiny 
není vlastně podstatných rozdílů. Granity Českomoravské vysočiny po¬ 
stiženy jsou poruchovými pásmy (Quetschzonen) a zlomy, které stojí 
přibližně kolmo na tangentách vedených k vrstevním obloukům a sig- 
moidám, jež HINTERLECHNER 25 ) dokázal. Jsou tudíž starší než tyto 
zlomy. Všecky tyto zlomy jsou mladší než oblouky. Naopak však musí 
býti granity mladší než vznik oblouků a sigmoid; kdyby byly starší, musily 
by nésti stopy horotvorného tlaku. To však dosud dokázáno nebylo. 
Pravděpodobně vznikem horizontálních vrás (oblouků a sigmoid) bylo 
vystoupení žulových massivů uspíšeno (ne však přímo způsobeno). 
Z uvedeného obsahu dopisu p. Dra HINTERLECHNERA a vůbec 
na základě jeho prací soudím, že vystoupení žulových massivů jest vlastně 
zakončením nej mohutnějších fenoménů tlakových (vlastního vrásnění); 
23 ) Úvahy o původu zlata u Jílového, Archiv pro přírod, výzkum Čech, 
1901, str. 57 a 98. 
24 ) Orografický a geotektonický přehled etc. 
26 ) Geologische Mitteilungen uber ostbóhmische Graphite und ihre strati- 
graphische Bedeutung fur einen Teil des kristallinen Territoriums der bóhmischen 
Masse; Verhandl. d. k. k. geol. Reichsanstalt, 1911, S. 365—380. 
Rozpravy: Roč. XXIII. Tř. II. Čís. 10. 
X. 
2 
