18 
zlomy příčné jsou pak zjevy, které vrásnění bezprostředně následovaly 
a vyrovnávaly nestejná napjetí v nově vzniklém útvaru tektonickém 
dosud panující. 
Pokud mi jest známo z mého pracovního území, panují v Povltaví 
u Svatojanských proudů poměry zcela podobné. Kdežto ještě pásmo 
jílovské, t. j. komplex vyvřelin, jenž podle BARVÍ RE 26 ) odštěpil 
se z původního magmatického bassinu z největší části nedlouho před 
vystoupením žuly, nese zřetelné stopy mol utného tlaku horotvorného 
jsouc namnoze zbřidličnatěno ve směru ssv.—jjz., neshledal jsem dosud 
známek tlakových na žule. 
Vraťme se nyní k ložním žilám portýrovým. Porfyry ty prodělaly 
veškeré tase vrásnění varisského: byly zvrásněny, byly prostoupeny 
diaklasami směru ssv.—jjz. (odpovídajícími tlaku, jímž jest zbřidličnatěno 
,.pásmo jílovské'') a posléze dislokovány. Do které epochy spadá tudíž 
jejich intruse? Možnosti jsou dvě. Bud se tu jedná o eruptivní tělesa 
samostatná, na bassin středočeské žuly nepoutaná, a pak jsou to vyvřeliny 
velmi staré, jichž intrusi lze v té nesmírně dlouhé periodě od usazení vrstev 
algonkických až do jich zvrásnění zajisté velmi těžko vymeziti. Druhá 
možnost — a k té bych se nejspíše klonil — jest, že porfyry povltavské 
jsou, jak BARVÍR soudí, vázány na společný magmatický bassin středo¬ 
české žuly. V tom případě nutno položití intrusi portýrů do konce střed¬ 
ního devonu, na nejvýše na počátek svrchního devonu. Pak by byly 
ložní žíly portýrové v Povltaví snad současnými útvary s některými ložními 
žilami diabasovými v pásmu Ee x českého siluru. Několikeré erupce roz¬ 
ličných žilných vyvřelin, které v různých dobách před vystoupením žuly 
středočeské, i po ní v okolí Jílového , Nového Knína a j. se odehrávaly, 
jsou svědectvím nesmírně dlouhého trvání činnosti magmatického bassinu 
středočeské žuly. Z toho důvodu lze pohlížeti na povltavské ložní žíly 
portýrové jako na předvoj rojů vyvřelin, které v době nej¬ 
větších tektonických poruch vystupovaly a zároveň snad jako na p o- 
č á t e k nebo úvod celého ohromného a dlouho trvajícího horotvorného 
a erupčního processu palaeozoického. 
* * 
* 
V části této třeba vzpomenouti ještě černých, buližníkům 
podobných zkřemenělých břidlic v sousedství portýrů 
se vyskytujících, jež jsme v části popisné všude uváděli, a vysvětliti jejich 
vznik i poměr k portýrům. 
Výskyt jejich jest všude nápadně omezen pouze na nadloží 
portýrových žil, z mapy pak jest patrno, že mocnost jejich jest 
odvislá od mocnosti žil. Výslovně podotýkám, že v podloží žil 
26 ) O výskytu zlata na některých důležitějších naleziskách českých se stano¬ 
viska petrograficko-geologického, Věstník král. čes. spol. náuk, 1896, str. 22. 
X. 
