logickou cenu než uspořádání spongiosy kostní. Uspořádání ono jest pod¬ 
míněno růstem buněk od zárodečného centra, tedy že jest to architektura 
roštová, jak ji naznačil Kassowitz. 
Hultkrantz zkoumal chrupavky kloubní a shledal, že povrchní 
vrstvy základní hmoty jsou rovnoběžné s povrchem a sice bud v jednom 
hlavním směru, nebo se snopce křižují. Zkoumal dále soudržnost hmoty 
chrupavek kloubních a shledal, že trhliny vznikají paralellně se silami, 
které za normální funkce na chrupavku působí a naznačují, kde jest větší 
pevnost chrupavky na tah. 
T r i e p e 1 zkoumal hyalinní chrupavku na tah, tlak a jiné síly. Tah 
působí na chrupavku ve formě tření v kloubech; tato síla však jest nepatrná, 
takže sice může míti vliv na vytvoření jemnějších struktur, ale nezpůsobuje 
patrnějších změn tvaru. Tah dále působí na jednotlivé chrupavky hrtanové 
na místech, kde se inserují svaly. Důležitější jest tlak. Ten způsobují hlavně 
jednak svaly, které táhnou přes kloub; při kontrakci jich působí pravidelně 
určitá komponenta jako tlak na kloub. U chrupavek kloubních dolní 
končetiny jest důležitý tlak celého hořejšího dílu těla. Tah i tlak zároveň 
účinkují při různých ohnutích chrupavek tracheálních a žeberních. Chru¬ 
pavka žeberní při dýchání podléhá komplikovaným silám. Jednak jest 
otáčena podél své dlouhé osy, jednak ohýbána. Chrupavky tracheální jsou 
ohýbány tahem svalů na svých koncích a rovněž tak chrupavka štítná. 
Na tah projevuje chrupavka sklovitá větší elasticitu než vazivo 
vláknité ale menší než šlachy. Na tlak jest chrupavka sklovitá velmi po¬ 
jištěna. T r i e p e 1 podle svých výpočtů soudí, že pevnost chrupavky na 
tlak jest lOkráte větší, než jest největší možný tlak za života. 
Friedlánder na popud Albertův studoval vztah architek¬ 
tury kostní k struktuře chrupavky; došel však k náhledu, že nelze zachytiti 
žádného vodítka při řešení této otázky ani v uspořádání buněk ani v uspo¬ 
řádání chrupavkové hmoty základní. Za to popisuje určitou pravidelnost 
v uspořádání cev krevních při ossifikaci chrupavky. 
Morner r. 1888 našel v tracheální chrupavce starších individuí 
hovězích barevné differencování, na mladších chrupavkách nikoliv. Mor¬ 
ner nazval hmotu ležící při buňkách ,,Choudrinballen (l (barví se methyl, 
violetí, fuchsinem), kdežto ostatní základní hmota, která se nebarví oněmi 
barvivý, tvoří síť trámců (Balkennetz). Další práce Mórnerovy, 
Schmiedebergovy a Hansenovy obírají se podrobně chemickou 
skladbou chrupavky sklovité a všeobecnou histologií chrupavky; o otázce 
funkční struktury se nerozšiřují. 
Hansen se zmiňuje rovněž o síti trámců, nevšímá si však její 
architektury blíže a pouze o této otázce soudí všeobecně takto: 
,,Zvláštní architektonický obraz, který tvoří červená trámčipa 
v chrupavkách, pozorovaných jako celek, vzbuzuje samoděk myšlenku, 
že různý celkový tvar trámčiny v periferních a hlubších vrstvách chru¬ 
pavky má také význam mechanický (analogie architektuře spongiosy 
XI. 
