11 
kost se skládá z malého chrupavkového základu, obklíčeného silným 
obalem mesenchymu, nepozoruje se nic více, než že většina buněk chru¬ 
pá vkových jest uložena svou dlouhou osou napříč dlouhé osy základu. 
Tím vzniká zvláště při menším zvětšení dojem, že jsou tam určité, ale ne¬ 
pravidelné pruhy, směřující od jedné podélné strany chrupavky k druhé. 
U staršího stadia (embryo králíka 16 dnů) jsou příčné pruhy buněčné 
patrnější, ježto základní hmoty přibylo; pruhy ony jsou však prohnuté, 
konkávní směrem k diafyse. U embrya 18 dnů starého vytvoří se peří¬ 
ch ondrální kostěný obal, uvnitř kterého jest v diafyse velkobuněčná chru¬ 
pavka t. j. velké, světlé dutiny s degenerovanými buňkami chrupavkovými. 
Směrem k oběma koncům diafysy následuje chrupavka sloupcová s buň¬ 
kami stlačenými, jichž dlouhá osa křižuje dlouhou osu chrupavčitého 
základu. V okrsku chrupavky velkobuněčné nemohl R o m e i s nalézti 
žádné architektury, za to v chrupavce sloupcové jsou zřetelné příčné 
pruhy, k diafyse konkávní. U embrya 20 dnů starého zaujme dutina 
s jemným vazivem a cévami místo, kde byla chrupavka velkobuněčná. 
V chrupavce, která následuje od dutiny k jednomu i druhému konci diafysy, 
jest nejprve vrstva velkobuněčná a pak vrstva chrupavky sloupcové, ve 
které jsou vytvořeny dva systémy pruhů: jedny jsou parabolické oblouky 
podélné, které konvergují k střední podélné ose chrupavky, druhé jsou 
oblouky příčné, konvexitou obrácené k diafyse. Příčné oblouky jsou zřej¬ 
mější a četnější ale užší než oblouky podélné. Kříží se často pod pravým 
úhlem navzájem. Tato architektura jest nej patrnější v doleních dvou tře¬ 
tinách okrsku chrupavky sloupcové. 
U embrya 24—26 dnů starého v proximální epifyse tibiae jsou po¬ 
délné pruhy, ve skutečnosti lamelly hmoty chrupávkové, rovnější a příčné 
lamelly plošší, tedy rovněž rovnější. Zb}/tky základní hmoty chrupavkove, 
trčící volně do dutiny dřeňové, považuje Romeis za podpůrné sloupce 
pro ploché, příčné oblouky a za podklad pro primární enchondrální trámce 
kostní. Směr těchto trámců jest cd osy šikmo dolů k plášti perichondrál- 
nímu. Kromě trámců podélných a příčných nalezl autor na příčných 
řezech třetí systém lamell radiárních. 
Rovněž nad ossifikačním bodem v kalkaneu králíka 24 dnů starého 
popisuje Romeis tři systémy lamell podélných, příčných a radiárních. 
Popsanou architekturu nalezl s různými modifikacemi Romeis také 
u kočky, ovce a člověka a uzavírá svou práci takto: Chrupavkový základ, 
který předchází kosti, má určitou konstrukci, kterou lze nazvati archi¬ 
tekturou chrupavky, která ušla dosud pozornosti badatelů, ač theoreticky 
byla předpokládána. Přehlédne-li se vývoj některé kostěné části skeletu, 
která má nejprve vazivový a potom chrupavkový základ, sezná se, že při 
změně materiálu a tvaru, funkce zůstává stálou; autor z toho soudí, že pro 
funkci nutné technické zařízení je stejné při všech třech druzích materiálu. 
Již ve stadiu vazivovém by se mělo nalézti řešení technické úlohy, autor 
však soudí, že asi by bylo obtížno poznat i zde konstruktivní princip. Ve 
XI. 
