dělně rozloženy v základní hmotě na řezech, jakýmkoliv směrem vedených. 
Teprve v druhé polovici embryonálního života začnou se objevovati v chru¬ 
pavce patellární i žeberní buňky vřetenovité nebo jehlancovité orientované 
svými dlouhými osami stejnosměrně. Tím vznikají zóny nebo pásy (pruhy) 
stejnosměrně uložených buněk, mezi kterými jsou buňky neorientované. 
V dětském věku jest tato orientace buněk do zon ještě patrnější, takže možno 
na př. na řezu horizontálním z chrupavky žeberní rozeznati určitě pět 
vrstev lišících se směrem uložení buněk. Povrchní vrstva pod perichon- 
driem přední plochy chrupavky žeberní má buňky uložené rovnoběžně 
s povrchem. V druhé vrstvě směr dlouhých os buněk se křižuje, jsa šikmo 
postaven k perichondriu a ve vrstvě třetí, nej širší, jsou buňky uloženy 
dlouhou osou kolmo na povrch chrupavky, směřujíce od přední plochy 
žebra k zadní. Směrem k zadní ploše přechází tato třetí vrstva s orientova¬ 
nými buňkami do vrstvy uspořádané jako vrstva druhá a za touto násle¬ 
duje tenká vrstva buněk rovnoběžných s povrchem, jako tomu jest ve 
vrstvě první pod perichondriem přední plochy chrupavky žeberní. V chru¬ 
pavce patellarní nelze sice rozeznati určité vrstvy, jako v chrupavce žeberní, 
orientace buněk do pásů vedle buněk nepravidelně uložených jest však 
i zde zřejmě patrna. 
Na orientaci buněk v tkáních podpůrných mají vliv zevní mecha¬ 
nické síly, zvláště tah a tlak. Pro vazivo to bylo dokázáno pokusy K a n e- 
kovými a Levyho, provedenými v laboratoři R o u x o v ě. Tlak 
obyčejně jest odporem podložky, na kterou působí, měněn v sílu, která 
působí kolmo na směr primárního tlaku a rovná se tahu, působícímu rovno¬ 
běžně s podložkou. Jakmile začne na embryonální tkáň působiti zevní 
síla, začně orientování buněk, které se protahují a ukládají dlouhou osou 
do směru tahu nebo kolmo na směr tlaku. Nej nápadněji jest to viděti v liga- 
mentech a šlachách. Rovněž jest patrno z přehledu literárního, že zevní 
síly mechanické mají velký vliv na organisaci tkáně kostní. Jest otázkou, 
zda také chrupavka reaguje nějakým způsobem na zevní mechanické 
vlivy. Existuje-li tato reakce, jeví se na buňkách či také na základní hmotě 
a na které součásti základní hmoty? 
V chrupavce patelly ke konci embryonálního života, zvláště však po 
porodu jeví se tak význačná orientace buněk do řad, že na první pohled 
vznikne u pozorovatele domměnka, že vznik řad má souvislost se silami, 
které na tkáň onu působí. Dokud končetiny dolní se značněji nepohybují 
t. j. asi do 7. měsíce těhotenství, nejsou v chrupavce patelly buňky význačně 
orientovány. Od 7. měsíce však, když plod vykonává čilejší pohyby, za¬ 
čínají se v patelle objevovati buňky protáhlé; po narození však, jakoby na 
povel, orientují se buňky do zon a dělí se do řad, nechávajíce mezi zónami 
skupiny buněk nepravidelně roztroušených. Rovněž v chrupavce žeberní 
objevuje se od 5. měsíce skrovná orientace, která jest v 7. měsíci určitější, 
v chrupavce žeberní dětské však velmi typická. I to svědčí o souvislosti 
s pohyby jednak respiračními jednak celkovými, které v druhé polovině 
XI. 
