2 
určitější zprávy přináší poprvé Sommer. 1 ) „Jezero nalézá se ve vysoké po¬ 
loze na Seerucken ve skalní kotlině, má plochu 7 jiter a hloubku 9 sáhů. 
Stavidlem v skalisté hrázi lze vody jeho použiti ku plavení dříví na jezerním 
potoku. Potoky jsou bohaté na pstruhy a někdy vyskytují se v nich i lososi/' 
Určitější, authentické zprávy přináší na základě vlastní návštěvy F. Hoch- 
stetter. U něho 2 ) nalézáme poprvé zmínku o zvlášt typické přírc dní hrázi, 
jež v severu a na východě jezero obkličuje. Hochstetter udává její výšku 
20—30 stop, v jiné současné zprávě 3 ) na 30—40 stop. Právě na tomto 
jezeru konstatoval Hochstetter důležitou hranici mezi žulou a ruku. 
Hochstetter také sdělil 4 ) první měření nadmořské výšky jezera a sice 
3352 stop jako průměr ze dvou pozorování barometrických. Pro Polední 
horu měřil 4164*4 stop, kdežto trigonometrické měření úřední udává 
4213*74 stop. Na první speciální mapě úřední 5 ) nedostalo se jezeru ani 
jména, ba ani toho označení jako na mapě Kreybichově; jest tu sice 
správně, ale beze všeho označení zaneseno. Krejčí jezero asi sám 
viděl, nepodává však 6 ) vůči Hochstetterovi nic nového. 
Nej bližším rozmnožením vědomostí o jezeru Prášilském jest zpráva 
A. F r i Č e, 7 ) jenž navštívil jezero v červnu 1871. Frič se svým assistentem 
H. B. Hellichem a sběratelem J. Staskou nemohl na voru pořízeném 
z čerstvých kmenů podniknouti plavbu po jezeře, takže nebylo mu lze 
zoologický výzkum úplně provésti. Hloubku jezera odhadoval jenom asi na 
15 stop. K tomuto výzkumu pojí se také publikace Bohuši. Hellich a. 8 ) 
Časově následuje nové mapování vojenského geografického ústavu 
ve Vídni r. 1878. Zdejší sekce původního mapování 9 ) poprvé podává 
terrain ve správné formě. Na starší mapě speciální v měř. 1:144000 byl 
naznačen ještě schematichy, nyní poprvé vidíme tuto končinu s detail- 
lem celkem správným a poprvé na mapě číslo nadmořské výšky (1079 m). 
Speciální mapa v měř. 1:75000 10 ) jest zde celkem věrným zmenšením 
původní mapy v měř. 1:25000. 
x ) J. G. Sommer, Das Kónigreich Bóhmen. IX. Budweiser Kreis. Prag 1841, 
p. XXX, 258. 
2 ) t., Geognostische Studien aus dem Bóhmerwalde. Jahrbuch der k. k. Geolog. 
Reichsanstalt, VI. 1855, p. 26 a 27. 
3 ) F. Hochstetter, Aus dem Bóhmerwald. Beilage zu Nr. 220 der 
Allg. Zeitung, 8. August 1855, p. 3515. 
4 ) t., Hóhenverháltnisse des Bólimerwaldes. Tamt. VII., 1856, p. 143. 
5 ) Spezialkarte von Bóhmen, 1 : 144.000. List č. 29. 
6 ) J. Wenzig u. J. Krejčí, Der Bóhmerwald. Prag 1860, p. 42. 
7 ) A. F i č, Uber die Fauna der Bóhmerwaldseen. Sitzber. d. k. bóhm 
Ges. d. Wiss. Prag 1871, II., p. 6, 9, 10. 
8 ) B. Hellich, Perloočky země České (Cladocera). Archiv pro přír. prosk. 
Čech. 3. díl č. 4. Praha 1878, p. 120 a 121. 
9 ) Copien von Militár-Aufnahms-Sectionen der Osíer-Ung. Monarchie, list Z. 9, 
C IX., S. W. 1 : 25.000. 
10 ) Spezialkarte der Osterr.-Ung. Monarchie, list Z. 9, C. IX., 1 : 75000. 
I. vyd. 1882. 
XVI. 
