4 
90 pozorování teploty vody jezera a jeho přítoku, pozorování průhlednosti 
a poprvé pozorování barvy vody. Na mapu katastrální jsem nespoléhal, 
rovněž ne na mapy lesní, jež jsou v měřítku pro limnologický výzkum 
příliš malém, pročež pořídil jsem na základě vlastních měření mapu jezera 
v měřítku 1 : 1000, jež odpovídá tehdejšímu stavu vody 1-5 m pod niveau 
hráze. 
O prázdninách r. 1907 zavítal jsem třikráte na j. P., vždy ovšem 
jenom na krátko, a sice 28. června, potom 15. srpna, kdy jsem měřil teplotu 
sloupce vodního a barvu, kdežto měření průhlednosti bylo překaženo 
bouřkou, jež zrovna s orkánovou prudkostí vypukla, a konečně 18. září, 
kdy jsem mohl měřiti teplotu a průhlednost vody. 
V létě 1908 sdělil mi p. M. Bronec, kníž. schwarzenberský lesní 
v Neubrunnu, že hladina jezerní nalézá se na nejnižším téměř stavu. Za¬ 
vítal jsem sem 26. srpna s posluchači p. Baslem a Hamáčkem, a nalezl 
jezero skutečně jen 20 cm nad nejnižším stavem. Poněvadž tu nebylo 
plavidla, nemohli jsme měřiti na vodě, navštívili jsme však ještě ,,Alte 
Schwelle". Prohlídce terrainu jezero obklopujícího a zvláště hráze jezero 
obkličující věnována byla ještě návštěva ve dnech 7. až 9. září 1910. 
Při různých těch pobytech na j. P. setkal jsem se s velkou ochotou 
kníž. revírníka ve Prášilech p. Marxi a a jeho ná tupce p. Prantla a nalezl 
jsem zvlášť účinnou podporu jmenovaného již lesního p. Bronce, jehož 
myslivna nalézala se nejblíže jezeru P. Týž sledoval s velkým zájmem moji 
práci a zacvičil se sám v technice měření teploty vodní mým reversním 
teploměrem Negretti-Zambra za účelem pozorování z mnich, jež také pro¬ 
vedl počátkem března 1913. Pan Bronec rád by byl pokračoval v těchto 
pozorováních, ale náhlá obleva, jež ve dnech nej bližších nastala, překazila 
jeho úmysly. 
Přístup k jezeru Prášilskému z osady Prášil poprvé stručně líčil 
Hochstetter: 1 ) ,,Z Prášil lze pohodlně za iy 2 hodiny dosíci jezera 
Prášilského, položeného jihovýchodně od Prášil na severním úpatí vysoké 
Polední hory (Mittagsberg 4087') a na zadním úpatí Seerucku (3992'). 
Sledová vše dlouho Jezerní potok a vystoupivše po rulových a žulových 
balvanech, stojíme najednou překvapeni před válem 20—30 stop (j nde 
udává Hochstetter 30—40 stop) vysokým, j enž částečně se; avá z kolo¬ 
sálních balvanů. Teprve když vystoupíme na tuto přírodní hráz, máme 
pohled na chmurnou, černou, jako zrcadlo hladkou plochu jezera, se všech 
stran vysokými horami a temnem smrkového lesa obklopeného. Na západní 
straně trčí příkré stěny, jichž severní část skládá se z hrubozrné žuly ve 
velikých kubických balvanech, jižní část naproti tomu sestává z ruly 
nebo vlastně z více méně slídnaté křemencoví té břidlice, jejíž velké rovné, 
břidlové nebo vrstevnaté plochy zapadají v hodině 7*10 se sklonem 45° 
x ) F. Hochstetter, Geognostische Studien aus d. Bóhmerwalde. Jahr- 
buch d. Geol. Reichsanstalt, VI. 1855, p. 26 a 27. 
XVI. 
