15 
štěrku, jehož podloha se na vzdálenost 10 km nesklání .více než asi 20 m, 
dosvědčuje, že řeka, od níž byly naneseny, měla vyrovnaný tok. Podle 
materiálu štěrku můžeme dále souditi, že .řeka ta tekla od Železného 
Brodu. 1 ) Studium starých říčních nánosů v úvodí horní Cidliny, jehož 
výsledky budou jinde uveřejněny, umožnilo mně parallelisování těchto 
štěrků s říčními nánosy v jiných částech Čech. V souhlase s Engel- 
m a n n e m pokládám je za současné s jeho terasou A v oblasti Labsko- 
Vltavské a se svrchní terasou Purkynovou v úvodí Mže a Vltavy. Engel- 
mann naznačuje jako dobu, myslitelnou pro vznik svrchní terasy (A), 
svrchní pliocén a starší diluvium ( b , s. 91, 92), Půrky ně pouze dilu¬ 
vium. Pokládajíce podle toho popsané štěrky za starodiluviální , dojdeme 
k názoru, že ve dlouhé dobé od výbuchů čedičových až ku počátku diluvia, 
t. j. během celého neogénu pokročilo prohlubování údolí značné méně, než 
ve mnohem kratším diluviu. 
Můžeme tedy do jisté míry sledovati postup prohlubování údolí, 
ale nesnadnější, jako obyčejně, je to u snižování vyvýšenin. Nedovedeme 
říci, oč byly sníženy od doby čedičové a oč od doby diluvialní, ač jisté 
snižování oplachováním je nepochybné. Snad bedlivější studium stupňů, 
které tu a tam na plošinách nacházíme, objasní poněkud tuto nesnadnou 
otázku. 
VI. Sřícené balvany. 
Zmiňovali jsme se již několikráte o balvanech ležících porůznu po 
stráních pískovcových vyvýšenin nebo pod nimi. U veliké části poloha 
zřejmě ukazuje, že sem spadly oddělivše se od skal výše se vypínajících. 
Někde svým počtem a velikostí ovládají tyto spadlé balvany scenerii. 
V končinách mně známých je to v první řadě jihozápadní svah Prachov¬ 
ských skal, řada roklí zvaná Babinec. Častěji u velehorských a středo- 
horských partií užívaný název ,,moře balvanů'‘ se hodí dobře na zdejší 
poměry, být i les, který bují na celém tomto prostranství, nedovoloval 
je přehlédnouti. Balvany tu zaujímají všemožné polohy, jsou skloněny 
pod nej různějšími úhly, namnoze též o sebe opřeny, čímž vznikají přiro¬ 
zené branky a loubí. Některé jsou velmi značných rozměrů; měřil jsem 
několik, jichž obsah činí 50—70 m 3 , tak že váhu třeba odhadnouti při 
nejmenším na 1200—1400 < 7 . Nevidíme tu ostatně jen jednotlivých bal¬ 
vanů, spočívajících přímo na rostlé skále, nýbrž na některých místech je 
jich takové množství na sebe nakupeno, že vznikly z nich pahorky až 
50 m vysoké, v nichž zůstaly tu a tam mezi balvany dosti velké mezery, 
aby se jimi člověk mohl protáhnouti na vzdálenost mnoha metrů. Mezery 
takového způsobu jsou jeskyně Lachmannova a Kladivo. Nyní je již na¬ 
prosto nemožno zjistiti, odkud sem ty nesčíslné balvany napadaly. Většinou 
J ) Bylo to patrně pokračování horního toku nynější Jizery, neboť jen na ně 
se může vztahovati výrok E n g e 1 m a n n ů v (a), že nej vyšší štěrky Jizery vedou 
k Cidlině. 
XIX. 
