21 
V severozápadní části Prachovských skal jsou zříceniny malého hradu 
Pařezu . Ze zdí nezbývá již mnoho, ale lépe je zachováno několik nevelkých 
sklepení, vyhloubených v pískovcové skále. Podoba jejich nedopouští 
nej menší pochybnosti o jejich umělém vzniku, a na stěnách místy dobře 
ještě vidíme stopy Špičáků. Avšak vedle toho pozorujeme na nich též 
prohlubiny docela podobné miskovitým dutinám, jaké často nacházíme 
na přirozených stěnách pískovcových. Zvláště na stěně zašpičatělého okna 
na západní straně největšího sklepení a pak naproti němu v obdélníkovém 
výklenku, v němž snad býval zasazen nějaký trám, jsou tyto skulptury 
zřetelné (tab. IV., 2.). Nemůže býti pochybnosti, že se utvořily na stěnách 
jistě původně hladkých přirozenou cestou po vyhloubení sklepení, v době 
několika posledních století. 1 ) Po tomto nálezu jsme zajisté oprávněni 
považovati i miskovité prohlubiny na přirozených stěnách pískovcových 
za zjev v geologické přítomnosti vytvořený. Mám však za pravděpodobné, 
že mřežování s tenkými příčkami není než pokročilejší stadium vývoje 
miskovitých děr. Našel jsem v nejednom případe oba typy zastoupené 
na jedné skále a vidíme mezi nimi též všemožné přechody. 2 ) Proto ani 
mřežování nemůžeme připisovati tak velký věk. 3 ) Všecko zdání ovšem 
mluví též proti tomu, že by drobné formy se byly zachovaly v tak hojném počtu 
na pískovci poměrné dosti měkkém až z doby diluvialní. 
Jaké argumenty může naproti těmto faktům uvésti theorie ,,pou- 
števní"? Podle Obstova výkladu asi tyto: Pískovec je velmi resistentní, 
voda naň skoro vůbec nepůsobí, střídání teploty, mráz a vítr za nyněj¬ 
ších podmínek klimatických jen velmi slabě. V geologické přítomnosti 
se proto nedějí s pískovcem téměř žádné změny a kdyby i nynější síly 
působily po sebe delší dobu, nemohly by pískovci vtisknouti jeho nynější 
fysiognomii. Bylo to v diluvialní době štěpní, kdy vítr a silnější střídání 
teploty vymodelovaly pískovec způsobem, jenž se zachoval až na naše 
dny. Snažil se tedy O b s t pro svůj názor vésti hlavně důkaz negativní 
(b, s. 340.). 
Optejme se tedy: Je tento negativní důkaz skutečně tak pevný, 
aby mohl vzdorovati faktům výše uvedeným a stlačiti snad jejich význam 
na pouhé výjimky? Není skutečně síly, která by při nynějších podmín- 
0 Přesněji dobu určití nemůžeme, neboť o hradu tomto není historických 
zpráv. Od Balbína víme, že byl zříceninou již v XVII. stol., je tedy jistě nejméně již 
300 let opuštěn (Sedláček s. 269). 
2 ) Nechci však vylučovati též možnost, že závisí na různém rozdělení tmelu 
pískovcového, vytvoří-li se dirky miskovité neb mřežování. Není tak snadno rozhod- 
nouti se pro jednu z těchto dvou možností, ale pro otázku o stáří těchto forem ne¬ 
padá to tolik na váhu. 
3 ) Háberle připomíná ze starého hradu ve Falckém lese mřežování, které 
prý se též vytvořilo teprve v posledních stoletích, ale důkaz tu není tak nepochybný, 
jako v našem případě ( a , obr. č. 10) Tvoření děr na pískovci, užitém ke stavbám, jichž 
stáří činí 150—300 let, vidíme na fotografiích Hirschwaldo vých (obr. 176, 
177 a 184). 
XIX. 
