o 
jsem se prozatím názorů K e 11 o g g-o v ý c h. Teprve později po bedli¬ 
vějším srovnávání přesvědčil jsem se, že rod Liponeura a Blepharocera 
nutno podržeti, přes to, že starší názor užíval znaků skutečně nesprávných, 
a rozdělení Kellogg-ovo nutno zavrhnouti, ačkoliv systematické jeho 
důvody byly v podstatě dobré. Nebudu zde tuto věc blíže rozvádéti, 
neboť se jedná o nové charakteristiky, které vyplynuly z poznání většího 
počtu zástupců a za druhé protože jsem chtěl toliko vysvětliti, proč užívám 
jiné nomenklatury než v práci původní. 
Obr. 6. Část lesa z okolí Mestie. V popředí obrázku leží skrytá tůňka (na fotografii 
je zakryta keřem), jež byla naším nejbohatším nalezištěm vodní fauny. 
Co se týče rozšíření^těchto zvířat na Kavkaze, třeba uznati/ že snad 
žádná^vodní forma nevystupuje v takovém počtu exemplářů. Často jsou 
jedinými a to úžasně Četnými obyvateli ledovcových řek, v nichž se pro 
strašnou dravost, ledovou vodu a nečistotu, jež Činí vodu skoro kašovité 
hustou, skoro žádný život neudrží. Obyčejně pokrývají v koloniích vyční¬ 
vající a pevné balvany na straně proti proudu obrácené. Menším lesním 
bystřinám se vyhýbají, alespoň jsem je tam nikdy nenalezl. Zajímavo je. 
XXVII. 
