12 
Zevnější formou podobá se Dend. Mrázeki, až na to, že není slepá. Maxi¬ 
mální délka činí asi 20—25 mm, šířka 3—4 mm. Tvar těla velmi štíhlý. 
Barva je mléčně bílá s prosvitajícím růžově zbarveným střevem. Hlava 
je malá, sužuje se do zadu velmi silně v štíhlou a dlouhou ,,krční" část. 
Okraje hlavy tvoří dva hladce zaokrouhlené laloky. Čelní okraj je bud 
rovně uťat neb vchlípen do vnitř. V zataženém stavu, vybíhají kolmo 
do předu dva úzké, ostré laloky. Vzdálenost očí činí třetinu příslušné 
tělní šířky; vzdálenost od čelního okraje obnáší skoro dvojnásobnou délku 
rozstupu očí. Zadní střevní větve se nespojují a mají po 14—16 lalocích. 
Otvor pharyngealní leží skoro na konci třetí Čtvrtiny těla. Otvor pohlavní 
vyúsťuje před koncem horní poloviny poslední čtvrtiny. 
Průsmyk Chida tvoří dlouhé sedlo přetínající napříč mohutné pohoří 
a je na jižní straně rozerván přečetnými koryty sněhových bystřin, jak 
na přiloženém obrázku lze viděti. V těchto bystřinách žije naše Dendro- 
coeliim a sice ne pod kameny, ale v husté spleti rostlinných kořenů a mechů 
a to v ohromném množství. Jest to forma přísně stenothermní, jež ne¬ 
snese nej menší kolísaní temperatury, jak jsem se při pokusu o transport 
sám přesvědčil. Právě pro tuto vlastnost nebude mít asi většího rozšíření. 
Na prvním průsmyku Utwir jsem ji nenalezl. Snad se jedná o čistě místní 
formu, nač by hlavně charakter krajiny ukazoval. — To byl náš poslední 
nález. Po několikadenní namahavé cestě a přenocování v lesích dospěli 
jsme do abchazské osady Čchalta a nastoupili jsme cestu k domovu. 
XXVII. 
