3 
d) Diskusse získaných azimutů skýtá výšku pólu pro Strassburg se 
střední chybou výsledku ± 0-09". 
Práce ve své praktické části vznikla na popud zvěčnělého prof. 
E. Beckera, který mi také zmíněný stroj dal k disposici. 
Původně doufal jsem, měření na základě získaných zkušeností opa- 
kovati a směrem ad c) naznačeným arranžovati. Okolnost tato, jakož 
i zaneprázdnění zcela jinými studiemi v posledních létech, nesou vinu, že 
jsem po pět let nenalezl příležitosti všecky početní redukce dopodrobna 
provésti. Teprve, když v letošních prázdninách podniknuto vyměření 
všech chronografických záznamů, měl jsem práci usnadněnu. 
Úkolu tohoto podjala se se vší nevšední a obětavou pečlivostí k tomu 
potřebnou moje matka, paní Karla Heinrichová, kteréž na 
tomto místě netoliko za tuto, ale i mnohou jinou podporu během dlouho¬ 
letých studií nej srdečnější díky vyslovuji. 
Vedle toho vděčností zavázán jsem svému příteli panu Dr. Juliu 
Liebmannovi, astronomu hvězdárny Strassburgské, za ochotné 
sdělení definitivních korrekcí hodin, které mi velice usnadnilo redukční 
počty, zejména určení momentů digresse. 
Skizza ku theorii měření hvězdných azimutů v digressi. O vlivu 
chyb instrumentálných. Diferenciální rovnice zlepšení výšky pólu 
a místa hvězdného. § 1. 
Nechť značí — jakož zvykem a, z , a, t, d, q resp. azimut čítaný 
od severu, zenitovou distancí, rektascensi, hodinový úhel, deklinaci a úhel 
parallaktický. 
Fundamentálný trojúhelník hvězda, zenit, pól dává 
sin t cot a = sin cp cos t — tg á cos cp 
(i) 
Derivací a užitím 
sin z cos q — sin cp cos á — sin d cos cp cos t 
sin z sin a — — sin t cos ú. 
neb též pomocí 
— cos q = cos t cos a -f* sin a sin t sin cp 
zjednáme 
d a __ sin a 
d t sin t 
sm a 
Pro digressi platí ex definitione q = 90°, = 0 
XXVIII. 
