4 
Trojúhelník je tedy pravoúhlý, což dává známé obecně formule 
základní 
cos t = 
tg<p 
tgd ’ 
sm a 
cos ó 
cos (p 
cos z = 
sm (p 
sin d 
sin t = ^ sin (* + SP) sin ( ď — 9) , cos = \sin (d + cp) sin (ď — y) 
cos (p sin d' cos cp 
Vsm (d -f- <p) sin (d — <p) 
sm z = 
sin ú 
cos d 
t = Vsím (ď + 9P) sím (ď — <p) , tg a = — 
sm cp cos á ’ "Vsm (<ř + 9 ) sm (ú — 9 )) 
£ == 
ysm (ú + 9 ) sm (ú — <p) 
sm cp 
( 2 ) 
přechodem na poloviční úhel získáme ještě vzorec výhodný pro počet 
V sin (d ■— cp) 
sin (ó + cp) 
Vzorce (2) jsou možné jenom při podmínce á > cp, kteráž ukazuje, 
které hvězdy mohou vůbec do digresse přijíti, zoveme je polárnými, kterýž 
název se obecně nekryje s pojmem hvězd cirkumpolárných a mnohdy 
neprávem zaměňuje. 
Vzorce ( 2 ) slouží ku výpočtu malých ephemerid pro namíření daleko¬ 
hledu. Doporučuje se jednou pro vždy sestrojiti pro dotyčnou hvězdárnu 
tabulky. 
Tu jest cp konstantou a jediným argumentem jest ú. 
Vzorce (2) pro ephemeridu nahraditi lze též následujícími, které za¬ 
vádějí pomocný úhel (Bohm 1. c.) 
cos t = 
tg <p 
tg d 
tg X = cos t cot ó 
Hvězdný čas digresse dán 
sm ó sm (cp 4- x) 
cos z — -—-- 
cos x 
cos ó 
sm a = - - 
cos cp 
( 3 ) 
z = T 's t + a na západě 
z = — 1 , 3 t + a na východě. 
Všimnouti si jest, že nic nevisí ve vzorcích ( 2 ) (3) od rektascense, 
nýbrž jenom od deklinace. To je také pochopitelno se stanoviska geo¬ 
metrického názoru. 
Hvězda v digressi je v azimutu stationární, veškeren denní pohyb 
děje se od shora dolů neb naopak v digressi resp. západní, východní. 
XXVIII. 
