36 
Runn a chyby dělení kruhu nebyly naneseny (srv. § 1.). Nepatrná 
jich hodnota redukuje se v našem případě průměrem as na L / 4 . 
Za účelem úplné eliminace chyb děleného kruhu bylo by arci lépe 
omeziti se jenom na hvězdy zenitu velmi blízké, kde vliv míněný se až 10, 
20 a vícekrát tlumí, ale v případě daném nestalo se tak, ježto jsem se 
chtěl za každou cenu přidržeti jenom hvězd fundamentálního katalogu 
Berl. Jahr. 
Zmíniti jest se ještě o redukci pozorování ve dnech 1.—10. srpna 
,,s přeložením během digresse". 
Přeložení eliminuje kollimaci úplně, vezme-li se střed, na digressi 
v obou polohách redukovaných pointací, a tato hodnota se považuje za 
měřený azimut. Avšak tohoto způsobu nejjednodušší redukce nebylo užito. 
Mnohdy konstatovány během přeložení i nej pečlivějšího nepatrné posuvy 
v azimutu resp. náhlé změny sklonu. Jak z rozboru § 1. je patrno, určí 
se kollimace z měření azimutálných s přesností menší nežli šířka z naší 
rovnice differenciální. 
I bylo čítáno tak, že vzat střed z určení kollimace, která plynula 
z veškerých oněch měření s přeložením, s touto hodnotou redukována mě¬ 
ření v obou polohách, a z nich pak vzat střed. 
Arrangement celé pozorovací řady řídilo se především výběrem 
hvězd fundamentálního katalogu B. Jahr. Z téže příčiny nebylo při mě¬ 
řeních přesně šetřeno principu dvojic resp. ideálního projektu ad A), B) 
§ 1., nýbrž pozorování dle potřeby brzy v té, brzy v oné formě arranžo- 
vána. Tak intervally mezi digressemi jsou něco delší, za to převládá všude 
velký počet pointací. 
Aby bylo možno využiti všech azimutů vůbec měřených i těch, 
které pi\ nezdarem povětrnostním resp. jiným zůstaly lichými, bylo nutno 
při diskussi měření držeti se jistých racionelních pravidel, jež možno takto 
označiti. 
Pro všechny různé kombinace digressi téhož večera mluvila by sice 
eliminace neznámých chyb deklinačních, avšak je lépe navazovati vždy 
dvě digresse, mezi nimiž co nejméně různých pohybů s dalekohledem pro¬ 
vedeno. 
Proto 
a) navazovány vždy pokud možno jen dva sousední azimuty př. 
(33), (34), 
b) resp. pojeny digresse nejvýše ob jednu př. (76), (78), 
c) kde konečně bylo (k vůli zachránění osamělého azimutu) navázati 
dvě digresse ob dva azimuty př. (63), (66) resp. dvě digresse na téže straně 
meridiánu př. (105), (106) (srv. konec I. § 1.) pak dána takovéto kombinaci 
váha poloviční. 
Teprve v září, jehož klidné počasí a stálá temperatura dovolovaly 
připustiti konstanci azimutu, tvořeny kombinace všechny, jichž koefficient 
šířkový byl větší než aspoň 2. 
XXVIII. 
