7 
řilým ten nález poklepový, kde difference mezi hranicemi ztemnění a ortho- 
diagrammem přesahovala 0*75 cm. Kdybychom se stejným měřítkem 
posuzovali i číslice Meyerem zjištěné, shledalo by se, že podélný průměr 
sleziny byl nesprávně vyklepán v 33, příčný v 32 případech resp. v 66% 
a ve 64% daného materiálu. Jinými slovy shledalo by se, že se poklep sle¬ 
ziny v obou průměrech daří nepoměrně hůře než poklep srdce na levých 
jeho hranicích (zdařilý v 65%). S chybou sahající nad 2-5 cm do 4 resp. 
4-25 cm byl J. Meyerem perkutován podélný průměr sleziny vil pří¬ 
padech, příčný rovněž v 11 případech z 50, tedy ve 22%; kteréžto pro¬ 
cento blíží se onomu, v jakém se chyba sahající nad 2*5 cm až 4 resp. 5 cm 
objevuje při perkussi pravostranných hranic srdečních (25%). Tedy i kdy¬ 
bychom uznali, že číslice Meyerovy stačí k tomu, aby mohly býti 
srovnány poklepové a anatomické poměry sleziny, nemůže jimi býti 
důvěra ve spolehlivost perkusse tohoto orgánu nikterak posilována. A ne¬ 
chápeme, mimochodem řečeno, jak se mohl Meyer na výsledky druhé 
své serie pokusové odvolá váti, když chtěl seslabiti výsledky serie prvé. 
Avšak upíráme dále pokusům Meyerovým vůbec všechen 
podstatnější význam pro řešení otázky, jakou měrou spolehlivosti vyzna¬ 
čuje se poklep sleziny. Z různých důvodů. Předem poloha, ve které sle¬ 
zina v těle leží a kterou se perkusse na povrch těla promítnout i snaží, 
jest jiná než poloha sleziny položené na stole pitevním; zde se slezina, 
abychom tak řekli, rozprostře a oba její póly se od sebe více oddálí než tomu 
jest v těle, kde se slezina přimýká k zaoblené ploše žeber resp. bránice. 
Dále! Srovnání anatomických průměrů s průměry poklepovými neříká 
nám ničeho o tom, v jakém bližším anatomickém vztahu jsou k sobě per- 
kutovaný orgán a vyklepané ztemnění. Rozdíl v měrách může býti ne¬ 
patrný nebo žádný a přece nemusí býti slezina správně vyper kut ována: 
na jedné straně může býti totiž k jejímu ztemnění přidáno ztemnění od 
sousedního nějakého útvaru, na druhé pak může býti od něho zase ubráno 
jasným resp. bubínkovým poklepem ze sousedství; ba mohlo by se stá ti, 
že se míry vyklepaného ztemnění shodují s měrami sleziny, ale ztemnění 
leží jinde než kde leží slezina. Sem patří také poznámka W e i 1 o v a. 
W e i 1 shledával nápadným, že poklepová šíře sleziny byla v pokusech 
Meyerových nápadně často mnohem větší než šíře anatomická. V 13 
z 50 případů obnášela difference více než + 2 cm, totiž 3krát 2*3 cm, 6krát 
2-6 cm, 2krát 2-9 cm, lkrát 3*5 cm a lkrát 3-9 cm. Vykládal si to tím, že 
J. Meyer připočítával v těchto případech ke ztemnění slezinnému relativní 
ztemnění (resp. méně jasný poklep) nad dolním okrajem plic, které se tu 
ve střední a přední čáře pažní může naskytnou ti i na místech, kde již za 
plícemi sleziny není. 
Zkrátka znalost anatomických průměrů se nekryje se správnou ana¬ 
tomickou představou o poloze sleziny i jejího poklepového ztemnění a 
jen na základě té můžeme přece řešiti otázku o spolehlivosti perkusse da¬ 
ného orgánu. 
XXX. 
