9 
každý jednotlivý nález byl pro paměť badatelovu do budoucna pokud 
možno nešetřené zachován, jakož i aby také čtenáři byl učiněn názorným 
a jeho objektivní kritice přístupným. 
Ale ani na okamžik nechceme pouštěti s mysli to, co jeden z nás vytkl 
již v práci porovnávající poklepový nález srdce s orthodiagrammem t. j. 
nechceme zapomínati na subjektivní povahu perkusse. Shledáme-li tedy při 
pokusech kontrolujících poklep sleziny, že se perkutující dopouští takových 
a takových pozorovacích chyb, padají tyto i zde především na jeho vlastní 
vrub. A opakujeme, co jsme napsali již v práci svrchu citované: ,,Jiný, kdo 
ovládá perkussi lépe t. j. kdo má jemnější sluch a hmat a vtipněji kombi¬ 
nuje, může pracovati s menšími chybami/' A dále: — „Má tedy každá 
práce, která se snaží nějak objektivně ověřiti výsledky poklepu, sama o sobě 
cenu nikoliv absolutní pro všechny, nýbrž jen poměrnou. V prvé řadě pro 
toho, kdo ji sám dělal, v druhé řadě pro ty, kdož poklep jako methodu 
aspoň přibližně stejně ovládají. Nejspíše tedy asi pro žáky jedné školy." 
To platí a priori. A posteriori ukážeme ještě, že se platnost poznatků 
naším studiem získaných rozšiřuje přece i na další kruhy. 
III. 
Pro řešení dané otázky byla v předešlé kapitole zdůrazněna důle¬ 
žitost správné anatomické představy o topografických vztazích mezi ztem¬ 
něním a orgánem. Než tedy přejdeme k podrobnému rozboru vlastního 
materiálu, dlužno si na mysl přivésti data o topografické anatomii sleziny. 
Se zřetelem k poklepu zajímá nás tu ze tří ploch sleziny jediné facies 
diaphragmatica a z obou jejích pólů pol dolní, extremitas inferior. Facies 
diaphragmatica jest největší plocha slezinná, spočívající na 9.—11. žebru 
a svou nej delší osou rovnoběžná se žebry; slezina směřuje totiž svou po¬ 
délnou osou shora a mediálně dolů a laterálně, sledujíc tak směr žeber. 
Na povrch těla promítá se největší průměr slezinný od articulatio costo- 
transversaria X. žebra ventrálně v délce 13 cm směrem svrchu řečeným až 
do středobodu šířkového rozměru X. mezižebří (T e s t u t-J a c o b). Ji¬ 
nými slovy: z obou pólů sleziny jest u articulatio costotransversaria 
X. žebra umístěn pol horní, extremitas superior, ventrálně pak od něho ve 
vzdálenosti 13 cm měřené podle průběhu IX.— XI. žebra, zakončuje sle¬ 
zinu pol dolní, extremitas inferior. V poměru k obvyklým, při poklepu 
užívaným čarám orientačním říká se také, že horní pol sleziny je vzdálen 
od zadní střední čáry 3—3 ]/ 2 cm*) dolní pol pak že přesahuje střední čáru 
*) Udání anatomů o vzdálenosti horního pólu sleziny od zadní střední čáry 
nechce jiti E d 1 e f s e n o v. i na rozum. Uvažuje takto. Největší šířka a tudíž střed 
ztemnění slezinného dá se konstatovati v zadní nebo ve střední čáře pažní anebo 
v čáře uprostřed mezi oběma. Zadní čára pažní jest 16 až 20 cm, střední 19 až 23 cm 
vzdálena od čáry vertebrální. Možno prý tudíž říci, že střed slezinného ztemnění 
u dospělé osoby jest od zadní střední čáry vzdálen 18 až 21 cm, dorsální pak okraj 
tohoto ztemnění že jest od téže čáry vzdálen 12 až 15 cm. Na základě těchto číslic 
XXX. 
