12 
za nezjistitelný t. j. zadní okraj, pokud spočívá na ledvině. Na to Mosler 
pokládá jen polovinu sleziny za přístupnou perkutujícímu prstu. Seitz 
pak se již vyslovuje, ,, . . . da6 etwa nur das untere Drittel der Milz in 
seinem unteren Umfange percutirbar ist.“ 
A to vše platí o případech pro perkussi sleziny příznivých. Již a priori 
dalo se však se stanoviska topografické anatomie očekávati a klinická 
zkušenost to také plně potvrdila, že dosti často se naskytují poměry pro 
perkussi sleziny nepříznivé. Ztemnění slezinnému jakožto průmětu sle¬ 
ziny na stěnu tělesnou může býti totiž ze sousedství poklepem bud při¬ 
dáno nebo ubráno. 
Přidáno za těchto okolností: a) je-li žaludek naplněn potravou, 
b) colon skybaly, c) je-li mocněji vyvinuto resp. silně tukem prorostlé 
omentum majus, nač upozorňují Leichten stern, Mosler, Meyer, 
W e i 1, Eichhorst, V i e r o r d t, d) je-li levý lalok jaterní zvětšen, 
e) jsou-li při hranicích sleziny s plicemi změny na plicích podmiňující 
ohraničené ztemnění (adhaese pleurální, ohraničené infiltráty ve tkáni 
plicní), f) jsou-li obdobné, k ohraničenému ztemnění vedoucí změny při 
dolních hranicích sleziny (nádory vycházející z ledviny, z colon descendens). 
Prvé tři okolnosti (a, b, c) mohou se vyskytovati u lidí zcela zdravých. 
Vierordt, uváděje je jako příčiny, pro které i při normální slezině 
zdravých lidí bývá ztemnění slezinné zvětšeno, dodává, že se tak někdy 
stává i ,,ohne dass derartiges vorliegt." 
Ubráno může býti ztemnění slezinnému předem tenkrát, vsune-li se 
mezi slezinu a bránici colon nebo jiná část roury střevní; Sáhli s touto 
možností počítá, podle zkušeností Oestreichových dochází k ní 
však vzácně. *) Podruhé, a to jest okolnost častější, může býti ubráno ztem¬ 
nění slezinnému při meteorismu, kde jednak bývá slezina rozedmutým ža¬ 
ludkem a colem zatlačena dozadu a vzhůru, jednak se otřes poklepový 
tenkou její vrstvou šíří k velkým, vzdušným prostorám, v jichž hlučném 
a jasném zvuku bubínkovém lehké ztemnění od sleziny úplně zaniká. 
Ba stává se někdy za těchto okolností, že se ztemnění slezinné vůbec do- 
kázati nedá; Schusterto zaznamenal v 5 případech z 80, W e i 1 
ještě častěji. 
Máme-li na mysli všecky tyto okolnosti, právě řečené a pro perkussi 
sleziny nepříznivé, a jejich poměrné časté vyskytování, musíme při práci 
srovnávající poklepový nález sleziny s nálezem topograficko-anatomickým 
býti předem připraveni, že jest mnoho předpokládáno i těmi, kdož, jako 
Seitz, snížili cíle methody na poklepové určení dolní třetiny orgánu. 
*) Mezi 7000 pitvami pozoroval Oestreich pouze dvakrát, že leželo 
colon před slezinou resp. mezi jejím dolním koncem a bránicí: jednou bylo colon 
k dolnímu konci sleziny zánětlivě fixováno, podruhé šlo prý asi o kongenitální anomálii 
závěsného apparátu. V obou případech byla slezina zvětšena. (Berl. Kliň. Woch., 
r. 1905 Ewalďs Festnummer.) 
XXX. 
