3 i 
zdokonalená technika umožní svým časem takovouto kontrolu poklepu 
sleziny, snad spíše povede k cíli prvá nebo druhá methoda svrchu na¬ 
značená (na př. kontrola při výkonech operativních). Zatím nutno se 
spokojiti tím, že postmortální změny v poloze sleziny nejsou zaznamenány 
ani těmi, kdož si, jako Oestreich a de la Camp, těchto zjevů 
zvláště všímají. 
* * 
* 
Jak spolehlivou se jeví na základe našeho hádání perkusse sleziny 
jakožto methoda vyšetřovací ? 
Poklep sleziny jest methodou nespolehlivou. Často svádí k hrubým 
omylům. Zdaří-li se poklepem určiti ze sleziny něco podstatnějšího, je to 
nejspíše poloha dolního pólu s přilehajícími částmi předního a zadního 
okraje, celkem ve velikosti ca. pětiny, čtvrtiny až ca. třetiny celé plochy 
íacies diaphragmatica; tu a tam j e to okraj přední nebo zadní bez dolního 
pólu, jindy úhel mezi slezinou a plícemi nebo mezi slezinou a ledvinou, 
konečně také šířka sleziny. Tato však mnohem vzácněji, než by se podle 
knih souditi mohlo. Zjistiti povrchní ztemnění in toto t. j. zjistiti dvě 
třetiny celého orgánu podaří se asi velmi zřídka, zase mnohem řidčeji, než 
by se podle četby příruček i nej reservovanějších očekávalo. Hluboké vůbec 
nikdy, leda kdyby byla slezina malá. Hlavní massa sleziny prostírá se za 
ztemnění směrem nazad k páteři ; v nej příznivějším pro perkussi případě 
jsou to asi dvě třetiny, v méně příznivém tři čtvrtiny až čtyři pětiny ce¬ 
lého orgánu. Snadno se připočítává ke ztemnění slezinnému ztemnění 
podmíněné některým sousedním útvarem, nej častěji tučným omentem. 
Může se státi, že oblast domnělého poklepu slezinného je zcela tvořena 
jen omentem. 
Jak již výše řečeno, vztahujeme výsledky svého badání především 
na svou vlastní perkussi resp. na perkusssi školy. Ale kritické hlasy cizích 
badatelů, které jsme o ceně dané methody v prvé kapitole citovali, zvláště 
na př. statistika Leubeova podpírají naše poznatky a rozšiřují jejich 
platnost i na kruhy širší. 
Na živém jsou ovšem podmínky pro poklep sleziny o to příznivější, 
že lze porovnávati výsledky získané a) v různých polohách těla, hlavně 
v poloze diagonální a při stoji, h) za různého stavu tlustého střeva (před 
stolicí a po ní), jakož i žaludku (za sytá i na lačno). Srovnávajíce, resp. 
zakreslujíce si při onemocnění na břišní tyf podezřelém nález poklepový ze 
dne na den, můžeme na tomto základě i perkussi upevniti jistou měrou 
svůj úsudek o tom, jak se slezina chová. 
Nepoměrně cennější služby jak v posledním tak i ve všech jiných 
případech koná palpace sleziny. Je-li slezina pod obloukem žeberním 
určitě hmatna, aniž by byla prostě dislokována, je jistě zvětšena, čímž 
ovšem není řečeno, že každá zvětšená slezina musí býti hmatna. I zvět- 
XXX. 
