17 
zlatozelená, jako u skupiny předchozí); zaujímá celou základnu 
štítovou. Struktura štítová pozůstává z massivnějších, více stlače¬ 
ných oceli než u předcházejících druhů. 
60" Struktura štítová přechází uprostřed ve více méně zřetelné příčné 
vrásky. Ocelly jsou hrubé, malé, massivní. Struktura těla jest celkem 
hrubší než u následujících druhů; barvy jsou temnější, méně určité. 
61" Štít jest na stranách stejně zbarven jako uprostřed (zeleně, modře 
nebo černomodře). Štítková skvrna jest nezřetelná, po obou stranách 
štítku jen málo rozšířená. Jinak druhu A. olympica Ksw. značně 
podobná, ale štíhlejší. Alžír, j. Francie. 
53. fulgentipennis Abeille. 
61' Okraj štítu jest normálně měďově zbarven, růžový, lesklý. Štítková 
skvrna jest po obou stranách štítku více rozšířená. Krovky jsou 
více měďové, zrnitější, méně štíhlé. 
62" Štít jest na ploše rovný, bez vtisků. Španěly, Alžír, etc. 
54. parallela Lap. 
62' Štít jest opatřen čtyřmi vtisky, jež leží v jedné příčné přímce. 
54. parallela f. notaticollis Rey. 
60' Struktura štítová jest stejnoměrně utvářena; uprostřed nepřechází 
nikde ani v krátké příčné vrásky. Zrnkování krovek jest jemnější. 
Druhy tyto připomínají druh viminalis Lap. 
63" Větší, zavalitější, pestřeji zbarven. Štítek jest černomodrý velmi 
lesklý. Hlava jest opýřena delšími, zřetelnějšími bílými chloupky. 
Struktura štítová (ocelly) jest nízká, jakoby stlačená, polo „setřelá" 
zvláště uprostřed méně zřetelná. Západní Měditerranea. 
55. ignipennis Abeille. 
63' Poměrně menší, průměrně též temněji zabarvená; štítek jest zelený 
nebo černomodrý až černý, vždy silně chagrinován a proto matný, 
nelesklý; hlava jest vždy kratšími, tíže pozorovatelnými, sporými 
vlásky opýřena. Východní Mediterranea. 56. olympica Ksw. 
23' Celý povrch, krovky, rovněž tak jako štít, jsou ponejvíce nelesklé , 
jen vzácně hladké a lesklé, ponejvíce více méně silné chagrinovány. 
Tělo jest stále dosti stlačené, zašpičatělé, dosti ploché ; tvarem při¬ 
pomíná často nitidula L. Původní ocellace nebo retikulace (= ocelly 
bez středních zrnek!) jest často nahrazena chagrinováním ; v tomto 
chagrinu bývá struktura původní jen naznačena. Drápky jsou na 
kořeni často rozšířeny nebo zubem opatřeny, zřídka jednoduché. 
(Druhy této skupiny tvoří přechod k širokým Anthaxiím — proto 
jest důležito při určování projiti též některé podobné skupiny 
širokých Anthaxií z příbuzenstva A. discicollis Lap., quadripunctata 
L. a pod.!) Jestliže jest retikulace štítová zřetelnější, netvoří nikde 
ani příčnýéh, ani podélných vrásek. Zbarvení jest převážně zelenavé 
nebo hnědozelené, zřídka modravé až černé. Asijské a severoamerické 
druhy. 
Rozpravy: Roč. XXIII. Tř. II. Čís. 31. o 
XXXI. 
