11 
souhlasí s jeho spektrogramem, jak se ostatně samo sebou rozumí, jest 
správnost myšlenky svrchu naznačené velice pravděpodobnou. 
Wood provedl částečně a nezávazně přiřadění čar jednotlivých 
spekter, zvláště pokud jde o řády nižší. Budiž vytknuto, že přiřadění zde 
podané souhlasí s přiřaděním Woodovým těch čar, kde Wood nemá po¬ 
chybnosti. Týká se to především dubletu, jejž Wood označuje číslem 4 
a jenž přichází v řádech 1, 3, 4. Čáry tohoto dubletu mají v mém označení 
všude táž pořadová čísla 9 4 a 9 7 a jsou tedy korrespondující. O čáře 9 7 
Wood zcela určitě zjistil, že zmizí, když účinné světlo zelené čáry rtuťové 
je filtrováno skrze páry bromu, které mu odejmou mimo jiné také fre¬ 
kvence, odpovídající absorpční čáře 9 7 . Možno tedy složku 9 7 uvažovaného 
dubletu považovati za korrespondující s R R této absorpční čáry, jak 
to můj výsledek podává. 
O čáře 6000-86 řádu osmého tvrdí Wood se vší určitostí, že odpo¬ 
vídá v nižších řádech čáře označené číslem 2. Dle našeho označení jest to 
v řádu 0. a 3. čára 3, v řádu 1. a 8. čára 4, v řádu 5. čára 5. Vidíme 
tedy, že dle našeho výsledku jest v mezích chyb dříve připuštěných toto 
tvrzení Woodovo splněno. Na obraze č. 1. padá čára 6000-86 řádu 8. 
přesně pod čáru dle něho udanou v řádě 1., kdežto obdobné Woodem 
udané čáry řádu 0. a 3. padají od ní těsně na levo, čára řádu 5. těsně 
na právo. 
Čáry resonančního spektra jsou polarisovány, a jest podíl polariso- 
vaného světla ve všech řádech prakticky stejný a činí při účinném světle 
polarisovaném lk%, při účinném světle nepolarisovaném 6-4%. Dle Stár¬ 
kovy hypothesy fluorescenční by se zdálo, že čáry řádů bližších k řádu 
nultému budou silněji polarisovány, než čáry vzdálenější. Z této práce 
však vychází, že očekávání to není odůvodněno, ježto hlavní spektra 
jsou si co do svého vzniku úplně rovna a obdobně spektra vedlejší, a jest 
tudíž přirozeno, že ukazují vesměs stejnou polarisaci. 
Provedení přítomné práce bylo by bývalo nemožností bez pomoci 
dobrého počítacího stroje. I konám velmi milou povinnost děkuje panu 
Dru K. Petrovi, řádnému professoru mathematiky na české universitě, 
za laskavou ochotu, se kterou mi stroj takový zapůjčil. 
II. 
Poznámka k fluorescenční absorpci. 
W. Wien 1 ) předpověděl na základě úvah theoretických změnu ab¬ 
sorpčního spektra fluorescence schopné látky během fluorescence. J. Burke 2 ) 
přišel prvý s experimentálním faktem, ze kterého vycházelo, že látka 
!) Wiedem. Ann. 52, 132—165. 1894 
2 ) Proč. Roy. Soc. 61. 485—487, 1897. 
XXXVI. 
