2 
antenny téměř stejně dlouhé. Štětinky jsou na flagelju slabé a krátké. 
Vedlejší bičík 4 —. 5 článkový jest složen ze článků dlouhých. 
Antenna 2ho páru má dlouhé štětinky vyvinuté v celých hřebíncích 
na násadci i bičíku. U PP jest tato výzbroj poněkud v menším počtu. 
Flagellum 9 tičlenné a poměrně silnější flagella antenny prvé. 
Palpus mandibulární jest o velmi štíhlých článcích a jest opatřen 
neobyčejně silnými a hojnými štětinkami na ploše konečného článku. 
Na palpech maxill prvého páru jsou na vnější straně rovněž hojné 
štětinky, což rovněž u rodu Gammarus nikde neshledáváire. 
Gnathopody prvého páru jsou slabší gnathopodů 2 ho páru. U (p i J? 
jen nepatrně odlišné v propoditu, jenž zejména u 2ho páru vyniká značnou 
šířkou. Gnathopody lho páru mají propodit v celku tvaru trojúhelníko¬ 
vitého, gnathop. 2ho páru lichoběžníkovitého. U samiček jest propodit 
obou párů tvaru lichoběžníkovitého. Carpopodit má vnitřní hranu jako 
úzký výběžek, což zase jest veliký rozdíl proti rod a Gammarus. 
Epimerální deska lho páru jest kosníkovitá a podobně jako epimerální 
desky ostatních všech okončin thorakálních opatřená hustými neobyčejně 
dlouhými štětinami. Epimerální desky 3 .—> 5 . páru pereiopodů jsou tím 
větší čím menší jest basipodit. 
j. a 2. pár pereiopodů jest zejména na karpopoditu a propoditu opatřen 
skutečnými kartáčky velmi dlouhých štětin. 
Periopoda 3ho až ýio páru : Basipodit 3 ho páru pereiopodů jest 
krátký, téměř čtvercovitý, na okraji opatřen hojnými štětinami, které, 
čím dále distálně jdeme, tím jsou delší. Vnitřní strana nese při zadní křídlo- 
vité rozšířenině shora dolů jdoucí hřebínky dlouhých a ne příliš tvrdých 
štětin; i přední kraj má štětinky při vnitřní straně. U samiček jsou v celku 
tytéž poměry, jen skupiny štětin jsou nepatrně chudší. — Basipodit 4 ho 
páru pereiopodů jest klínovitý a u poněkud užší než u JP. Zadní okraj 
vyniká dlouhými štětinami. Rovněž při křídlovitém rozšíření basipoditu 
na zad jsou na vnitřní straně shora dolů se táhnoucí shlukjf dlouhých štětin. 
— Nej charakterističtějším jest basipodit 5 ho páru pereiopodů. U jest 
tento téměř tvaru obdélníkoví!ého se značnou zadní křídlovitou rozšíře- 
ninou. U P jest křídlo to značně větší se zadním krajem obloukovitě 
vyklenutým, i jest tvaru poloměsíčitého, při čemž zadní roh basipoditu 
značně i dolů jest protažen. Zařízení toto slouží patrně lepší ochraně 
embryonů v zárodečných lamellách, jež jsou v celku úzké a nemohl jsem 
nikde na jich okraji nalézti štětin, ač lameily ony mají okraje slabě laločnaté. 
U (ýf jest basipodit na vnitřní straně pokryt rovněž chlupy; samičky pak 
zase je mají jen o něco málo v menším počtu. Na ostatních článcích jsou 
pereiopody 3 ho— 5 ho páru opatřeny mocnými svazečky štětinek. 
Postranní rozsíreniny iho a 2ho článku abdominálního jsou opatřeny 
kýlem, a nesou obě téměř až do své poloviny (zejména deska druhá) hře¬ 
bínky dlouhých štětinek, mezi nimiž tu a tam se vyskytne i trn. 
XXXIV. 
