4 
jak Gurney říká: „Nátur herself has períormed experiments in accli- 
matisation on a vast scale“. —. Byla by tedy cesta našeho druhu z jezera 
Kaspického řekou Arasem do studánek při Arasu ležících. —. Jest pak 
velmi pravděpodobno, že budoucí bádání v oblasti kaspické ukáží nám 
nová přizpůsobení velmi variabilní skupiny Gamrraridů elementu sladkému. 
Srovnáme-li pak údaje v literatuře o druhu Dikerogammarus fasciatus 
s našimi údaji o D. setosus, vidíme, že tvarově stojí si obě specie blízko. 
Vy vinuly ť se oba druhy daleko od sebe geograficky vzdálené z forem 
mořských, a na základě žití ve stejných podmínkách životních vyvinuly 
se u obou konvergencí podobné znaky. 
Porovnáváním tvarů formy Dikerogammarus setosus s tvary mnou 
popsaného rodu a druhu Typhlogammarus Mrázeki jest nápadná podobnost 
obou ve tvarech i výzbroji Zejména jsou to tvary gnathopodů pokud se 
týče jejich propoditů i karpopoditů. U Typhlogammara schází druhý 
apikální článek exopoditu —> u Dikerogammarus setosus pak jest článek 
tento zcela nepatrný, zakrsalý. Dále pak jsou to u obou charakteristické 
skupiny štětinek v podobě štětiček neb hřebínků. I bylo by snad možno 
viděti v Dikerogammarus setosus povrchovou formu, z jejíhož příbuzenstva 
vzal původ svůj podzemní rod Typhlogammarus. 
(O popsaném druhu přednášel jsem i na V. sjezdu českých přírodo¬ 
zpyt ců a lékařů v Praze, roku letošního o letnicích. Výtah oné přednášky 
bude uveřejněn ve Věstníku sjezdovém.) 
V Mladé Boleslavi, dne 16. června 1914. 
