6 
K Mosasaurům ( Hunosaurus ?) klade Frič 1 ) také fragment kosti, 
zobrazený na tab. 8. (fig. 11.), z opuky od Přibylova; praví o něm (str. 29.), 
že jest to asi os ilei, ježto prý se podobá toho druhu kosti u r. Tylosaurus, 
Clidastes a Platecarpus (dle cizích výkresů koster těchto plazů). Již za 
návštěvy A. Smith Woodwarda v musejních sbírkách v květnu r. 1897 
byl jsem přiveden na myšlenku, že by to mohl býti konec dlouhé kosti 
z končetiny nějakého Ornithochira, ovšem nikoli humerus nebo články 
prodlouženého prstu předního; ve své zprávě o cestě do Londýna 11 ) jsem 
pak také uvedl, že tu jde skutečně o dlouhou kost z končetiny jmenovaného 
tu rodu Pterosaurií. 
Kam by rod Hunosaurus vlastně náležel, Frič výslovně a určitě 
neuvedl; naznačil jen, že jest příbuzný s Mosasaury. K tomu již vzhledem 
k úpravě obratlův a žeber, pak k povšechnému rázu a i zevnějšku kostí 
přisvědčiti nelze. V cizích museích vystavené kostry nebo jich části z uve¬ 
dených rodů Clidastes, Platecarpus a j. vyhlížejí docela jinak, než naše 
fragmenty rodů, nazvaných Iserosaurus nebo Hunosaurus. 
Kromě ještěrů v monografii Fričově 1 ) uvedených mají sbírky musejní 
ještě dvě skupiny fragmentů, v sádře a v rámci montovaných, posud ne¬ 
popsaných. Frič dal jedněm těm zbytkům jméno Cimolisaurus teplicensis 
Fr., ježto pocházejí také od Hudcova u Teplic, druhým (od Chrasti) pak 
jméno Cimoliosaurus vicinus Fr. 
Z prvého druhu zachováno zejména něco plochých, větších i menších 
kostí, z nichž největší asi náleží pásmu lopatkovému, pak krátké obratle, 
připomínající obratle Plesiosaurií; ze druhého jsou tu rovněž ploché kosti 
různé velikosti, obratle, pak několik dlouhých kůstek a jiných drobnějších 
fragmentů. K rodu Cimoliosaurus možno je snad počítati, ale druhů stano¬ 
vili netřeba. Není to vlastně ani možno; vždyť je tu jen něco úlomkův a to 
ještě nevalně zachovaných. 
* 
Z toho, co tu bylo uvedeno o jednotlivých fragmentárních zbytcích 
ještěrů křídových, jest patrno dvojí. Nejprve, že před dalšími nálezy lépe 
zachovaných částí koster nelze vlastně zcela přesně určiti, kterému druhu 
nebo rodu většina zbytků náleží; po druhé, že právě pro tuto příčinu ne¬ 
třeba dávati všem těm fragmentům určitá, i druhová jména jen z té příčiny, 
aby jaksi byly fixovány v literatuře. 
Obě shora uvedené křídové želvy sluší pokládati za bezpečně určené 
a jména jejich tudíž za oprávněná. Také není pochybnosti, že to, co po¬ 
psáno u nás pode jménem Ornithochirus, jsou zbytky tohoto rodu Ptero¬ 
saurií, k němuž i kost z Přibylova (u Friče Hunosaurus?) náleží. Z ne- 
četných posud nálezů nelze však usouditi, je-li nezbytně nutno dávati jim 
n ) Zpráva o studijní cestě do Londýna. Věstník České Akademie, VII. 1898 
XLIII. 
