2 
jež jsou podstaty trachealní, vybíhají přece jenom větévky trachejí, byťby 
třeba velmi jemné. Lumen jejich vyplňují sloupečky vzduchu, což je zře¬ 
telně viděti na vyobrazeních Meinertových. Keřík z trachejí vyskytuje se 
také v předních partiích těla larev Chironomu, ač dýchají žaberními pří¬ 
věsky (Meinert). Způsob dýchání Chironomů případně vystihli Miall 
a Hammond. 
Vskutku jen nepatrný zlomek larev dýchá branchialními přívěsky. 
Jsou to zvláště larvy Chironomů, larvy rodu Ulomyia z čeledě Psychodidae, 
larvy Blepharocerid a larvy rodu Dicranota z čeledě Limnobidae. 
Hodně světla na soustavu trachealní vrhly také monografie larev 
jednotlivých druhů, neb vyšších skupin. Meinertovi (1886) vděčíme 
za popis dýchací soustavy v larvách vodních, komárovitých Eucephal. 
Dle jeho výzkumů lze říci, že larvy těchto vodních Eucephal dýchají 
většinou metapneusticky mimo rody Simulium a Chironomus. Blízkost 
svou k larvám primitivním prozrazují larvy rodu Simulium a 
jejich hlavní kmeny jsou spojeny sice tenkými komissurami, ale přece 
jenom komissurami. 
Naše poznatky o soustavě trachealní značně rozšířili W a h 1 (1899) 
a de Meijere (1900). Prvý pečlivě probádal larvy rodu Eristalis. 
Při tom popsal rozvětvení trachejí a vyložil, které to větve zásobují 
vzduchem ty a ony části těla, čili přičinil se o topografii soustavy vzduš¬ 
nicové. Dále potvrdil, že část trachejí při proměně přejde ve stav kukly 
a imaga tím, že se renovují. Jejich larvální buňky totiž obmění se v menší, 
tak zvané ,,embryonální'*, jež snáze odolávají sarcolyse a phagocytose. 
Ta část trachejí, jejichž epithel se nerenovoval, při kuklení zajde. Mimo 
to luštil Wahl \ztah imaginálních terČků k trachejím a přesvědčil se, že 
terčky vznikají tam, kde některé kapillary vzdušnicové inserují k pokožce. 
De Meijere podrobně nakreslil vzdušnicovou soustavu rodu 
Lonchoptera a dle četných příkladů dovodil, že stigmata larev dvou¬ 
křídlého hmyzu jsou stigmaty složenými. 
Pro topografii trachealní soustavy larví není bez významu fakt, 
jejž se podařilo odkrýti T 6 1 g o v i. Týž totiž nalezl v larvách II. stadia 
druhu Billea pectinata Mg. (z podčeledě Dexinae) dvě komissurv, jež 
spojují oba hlavní kmeny trachealní. 
Konečně třeba vytýčiti K e i 1 i n ů v objev žláz stigmatických (1912), 
jichž posud nikdo neuvedl. Keilin nalezl je pod prothoracalním stigmatem 
na larvě 1 richocera. Ovšem, že řezu nenakreslil, takže nelze bezpodmínečně 
říci, že nakreslený útvar je žláza. 
Na základě právě uvedeného historického úvodu možno posavadní 
znalosti o trachealní soustavě larev dipter shrnouti v následující stručné 
these: 
1. Tracheje jsou vchlípeniny pokožkové. 
2. Část se jich při vývoji larvy v kuklu renovuje. 
XLIV. 
