5 
xnyzy nechybí. Za to nemá larva Lonchoptery oné samostatné Větve, jež 
odnožuje přímo z hlavního kmene a přivádí vzduch ventrální části hrudi. 
Celkem trachealní soustava Lonchoptery jeví se primitivnější než u Phyto¬ 
myzy, neboť při prvé spojuje oba hlavní kmeny přední i zadní komissura, 
mezi nimiž vinou se příčné tenké větévky sice křivolaké, ale přece zřetelně 
nesoucí na sobě ráz původních komissur primitivních larev. — Stigmata 
této larvy důkladně prostudoval Trágardh, l 2 ) proto se o nich nezmiňuji. 
V podobném oekologickém prostředí jako larva Phytomyzy žije 
1 larva rodu Ptiolina (obr. 4.). Obě totiž vyhlodávají listy, jenže Phytomyza 
zimolezové (Lonicera) a Ptiolina jatrovkové (Marchantia). Poněvadž 
v literatuře nenalezl jsem ani popisu ani vyobrazení dýchací soustavy 
larvy Ptioliny, promluvím o této soustavě poněkud obšírněji. 
Jako při většině muších larev, jež dýchají amphipneusticky, táhnou 
se tělem i této larvy dva podélné hlavní kmeny trachealní od předního 
stigmatu k zadnímu. Oba kmeny spojuje zřetelně vyvinutá přední komis¬ 
sura ; v trachealní soustavě Phytomyzy j est j en zadní, v soustavě Lon¬ 
choptery zadní i přední komissura. Devět vnitřních dorsálních trachejí 
(obr. 4. dv.) bohatě se rozvětvují v celé dorsální části těla. Spojujíce oba 
hlavní kmeny mezi sebou, připomínají zakrsalé komissury jako je tomu 
v larvě Lonchoptery. Z nepravých komissur vybíhá po 4 větévkách neb 
6 větévkách (na vyobrazení jest jich viděti jen polovici na straně levé), 
mířících ku předu a po dvou neb jedné vinoucí se do zadu, mimo to při 
počátku každé vnitřní větve vysílá hlavní kmen směrem dorsálním po 
2 větvičkách. Vedlejší kmeny jsou velmi křivolaké a v každém článku, 
ležícím mezi stigmatem předním a zadním, korresponduj í při basi článku 
silnými větvemi vnějšími s hlavním kmenem. Ač napohled zdá se, že tvoří 
větve a větvičky trachejí spleť velmi nepravidelnou, přece po bedlivém 
prohlížení objeví se oku jistá pravidelnost jako v dýchací soustavě Phyto¬ 
myzy a Lonchoptery. Z každého oblouku vedlejšího kmene vystupuje vně 
směrem ventrálním po třech v předních článcích a po čtyřech větvích 
v zadních článcích (obr. 4.), kteréžto větve svými odnoži a kapillarami 
opředou dokonale veškery organy ve článku, jemuž přísluší. Větve stěmito 
homologické lze najiti také v trachealní soustavě larev Lonchoptera 
i Phytomyza, jenže po třech a po 2 nikoli po třech a čtyřech. Rozdíl také 
jeví se v počtu vnějších větví (větve, jež spojují vedlejší kmeny s hlav¬ 
ními), při Phytomyze napočítal jsem jich sedm, při Lonchopteře 8, při 
Ptiolině 10. 
Části těla mezi hlavními a vedlejšími kmeny vzduchem zásobují 
větvičky trachealní, jež vybíhají z vnějších větví. Větévky tyto (obr. 4. v.) 
přivádějí vzduch zažívací rouře a tukovým tělesům. 
Hlavu vzduchem zásobují tři větve tracheje (obr. 5.), kteráž vy¬ 
stupuje blíže přední komissury z hlavního kmenu; spodní větévka této 
l ) Viz seznam literatury. 
XLIV. 
