25 
barva byla skoro úplně žlutí zatlačena, u lipské ukázala se žluť intensivní 
po třech nedělích jen s zcela slaboučkým bezvýznamným nádechem do 
zelena, u variegata B. pak nebylo po zeleni ani stopy. Zároveň ukázal se 
u této poslední specie krásný, oranžový, ,,aureový ton“. 
Ke kombinovaným mediím trypsin — pepton poutal se ovšem 
zvláštní interes referentův. Tvořilyť tak říkajíc jakési ,,experimentům 
crucis“, na němž měla býti zkoušena správnost jeho předpokladů. Vskutku 
převýšila tato serie i všecko očekávání autorovo. S počátku sice praco¬ 
váno bylo jen s protothecoides (poněvadž u tohoto druhu zeleň nejvíce vy¬ 
stupovala a nej nesnadněji u zkoumaných specií dávala se zapuditi); 
v prvním téhodni pokusů objevila se zde. vzdor trypsinu dosti pěkná zeleň, 
kdežto rourky s pouhým trypsinem měly žlutavý ton. Později však, po 
14 dnech, prosvítala již trávovou zelení do té míry žluť, že cele udávala 
ton kultur. Po třech nedělích byla zde konečně špinavá žluť, jež úplně pro¬ 
nikala slabou zelení, kdežto kultury s peptonem bez trypsinu byly 
distinktně zelené. 
Pokus tento dokazuje dostatečnou měrou, že trypsin působil svým 
specifickým způsobem. Naprosto lichá ukázala se ovšem domněnka, že 
trypsin bude působiti tak, že přinese se jím v kulturu látka obsahující 
organický, pro řasu ztravitelný dusík a sice v množství, jež by (dle Cho- 
data) zavádělo vhodný poměr k uhlohydrátům resp. glukose sladinky. 
Tuť by musily i na nesterilisovaném trypsinu kolonie intensivně sezelenati, 
ba intensivněji než na pouhé sladince. Přidání pak peptonu musilo by ne¬ 
zbytně ještě intensivnější zeleň vybavovati, což se však naprosto nedostavilo. 
Jiná možnost byla, že trypsin bude působiti jako glukosa, glyceiin a po¬ 
dobné látky, jež v předcházejících pokusech přiváděly žluť resp. bílou 
barvu kultur. Přidání peptonu k trypsinovým kulturám mělo pak půso¬ 
biti antagonisticky oproti této domnělé schopnosti enzymu. De fakto však 
i v tomto případe, ač kvantum peptonu přidaného jistě bylo dostatečné, 
objevila se distinktní žluť v „otrávených" kulturách, pepton nejevil téměř 
účinku. Patrně že účinek trypsinu b\l vskutku specificky enzymatický. 
S jinými enzymy než s tryptickým nebylo pracováno. O pepsinu jt 
známo, že nepřichází v těle rostlinném (insektivorní rostliny?). 
Zkoušeti amylasu a maltasu bylo by značilo rozdělovati prozatím 
otázku na příliš speciální themata, než aby bylo možno vzhledem 
k nynějším našim znalostem o fysiologii řas nadít i se, že skončí tyto snahy 
s úspěchem. Nicméně po čase bude snad moci býti přistoupeno i k těmto 
enzymům, také k umělému „vtělování" oxydas, peroxydas, lipas, invertinu 
atd. Snad také nebylo by bezúspěšné zkoušeti, jak se budou chovati jiné 
mikroorganismy k enzymům dle této methodiky, jež značí vlastně výživu 
těmito látkami. V první řadě lze pomýšleti zde na kvasinky 1 ) a na plísně, 
1 ) Zpráva Beij erinckova (Uber ein Contagium vivum fluidum ais Ursache 
der Fleckenkranklieit der Tabaksblátter. Centralblatt fůr Bakteriologie II., V. Bd, 
XLVI. 
