22 
Grúblerova, tedy množství trypsinu vzhledem ku množství agaru ne velké 
ani ne malé. Třepáním trypsin s agarem promísen a nechán při 40° ve vodní 
lázni v epruvetce se rozpustiti, načež rourky schlazeny v šikmou plochu 
agaru. Trypsin úmyslně nebyl dáván do sladinky zalkalisované, ačkoli se 
vykládá, že enzym tento šťávy pankreatické, odbourávající bílkoviny až 
k aminokyselinám nebo nejméně k nej nižším polypeptidům, jest půso¬ 
bivý v roztocích alkalických nebo neutrálních. Neboť nejednalo se o přímé 
působení této látky v bílkoviny, nýbrž o to, aby byl řasami zassimilován 
a teprve pak aby projevil svou působnost. Dále nebylo vyloučeno, že v mla¬ 
dince zalkalisované neobjeví se jinaké zbarvení řas než v normální, takže 
výsledek pokusů tímto způsobem mohl býti porušen. V jiné řadě pokusů 
přidáván ku sladince trypsin, jenž pod uzavřeným zvonem na malé misce 
po 14 dní sterilisován byl parami etherovými. Sterilisován byl proto, že 
byla obava, aby s trypsinem nesterilisováným nebyly přeneseny některé 
bakterie v kultury, kterážto obava ukázala se býti bezpodstatnou; vzdor 
tomu, že rourky musily býti dvakrát otevřeny, neobjevila se infekce. 
Etherem sterilisován byl enzym z toho důvodu, že dle Kaufmanna (cit. 
dle Eulera 84) narkotika neseslabují jeho schopnosti proteolytické. 
Dále zhotovovány kultury, do nichž přidáno bylo stejné množství neste- 
rilisovaného etherem trypsinu, jako v předcházejících sériích, které však 
byly dvakráte vždy po 1 hodinu při 100° C s teriliso vány. Posléze přidáno 
bylo k některým epruvetkám s trypsinem nealkalisovaným a nesteriliso- 
vaným stejné i větší množství peptonu. To učiněno bylo z toho důvodu, 
aby snad nebyla obohacena kulturní půda přidáním trypsinu o nějaké 
látky, jež by vyvolávaly samy, bez působení enzymatického, zbělení. 
(Trypsin nedává reakce biuretové a není nukleoproteidem. (Eul., pag. 
27). Neboť kultury založené na sladince se sterilisovaným trypsinem vy¬ 
kazovaly vesměs zabarvení jiné, v každém případě bylo vítáno tedy, jestliže 
naprosto vyloučena byla možnost, že by trypsin působil ve smyslu Cho- 
datove, že by totiž přiváděl v kulturu vhodný poměr mezi látkami orga¬ 
nickými dusíkatými a bezdusíkatými. Na stěstí ukázal se však pravý opak. 
Že by trypsin jakožto látka zajisté kolloidní působil adsorbuje některé 
substance sladinky, sotva je pravděpodobno. Všem pak těmto i podob¬ 
ným možným námitkám o enzymatickém působení této substance resp. 
že by působením enzymu ,,vy selektovány" byly z populace jen řasy sná¬ 
šející jej a již normálně rostoucí barvou ,,enzymovou'‘ ulamuje hrot 
faktum, že i po přenesení řas trypsinem „otrávených" na medium 
normální ještě po velmi dlouhý čas objevovaly se jeho následky v chování 
se řas. V jedné sérii přiloženy ke srovnání rourky se sl. -}- dextrosou bez 
trypsinu. 
Kultury chovány v thermostatu (za tmy) při 25° C; pro každé medium 
založeno několik kultur. 
Na sladince zředěné v poměru 4:1 rostly řasy známým způsobem, ačkoli 
tempem poněkud pomalejším, než na sladince silně zředěné. Barva Chl. 
XLVI. 
