21 
pečností, nechce tvrditi. Methoda, jež by jistě k tomuto cíli vedla, tušová 
methoda Burriho 1 ) pro Chlorelly se totiž neosvědčila. Z povlaku na sla¬ 
dince přeneseno bylo jisté množství massy kulturní do tekuté, steriliso- 
vané sladinky v epruvetce a v této rozplýleno. Do kapky sterilní tuše Bur¬ 
riho na sterilisovaném sklíčku podložním přeneseno po té něco tekutiny, 
sterilisováným perem psacím zde roz ptýleno a v následuj ících kapkách tu¬ 
šových přenášením zředěno. Z posledního pak zředění přeneseny kapky tuše 
s Chlorellami na steriliso vaně. desky gelatinové, připravené s pivem světlým, 
(rostouť na vy kvašených látkách podobných Chlorelly zvláště dobře) a 
přikryty steriliso vánými střípky z krycích sklíček. Odhadnutí, zda určitá 
kapka chová toliko jedno individium, či více jich, nebylo bez obtíží, jelikož 
dceřinná individua Chlorell jsou často malá a snadno se přehlédnou. Nic¬ 
méně nalezeno takových případů, kde bylo jediné individuum, více, toto 
bylo pak přeneseno s krycím sklíčkem do připravené živné tekutiny sla- 
dinkové. Než nepodařilo se nikdy získati z nich kulturu, nejspíše 
poškozeny byly řasy působením tuše. Nezbývalp tedy, než litím desek 
eliminovati možnost, že kultura sestává z populace. V rozlitém 
třetím zředění označena individua bezpečně od sebe isolovaná, vzniklé 
kultury z nich odočkovány a proces opakován. Naprosté jistoty, že pře- 
očkované massy vzešly z individua toliko jednoho, sice tím dosaženo ne¬ 
bylo, nicméně s velkým stupněm pravděpodobnosti počítáno býti mohlo. 
Pracováno bylo tímto způsobem s Chl. protothecoides Kr., Chl. va- 
riegata B. a. Chl. lipská a) zelená (značí potomstvo zeleného sektoru), b) žlutá 
(potomstvo žlutého), jež rozlity byly v kolonie a od těchto získán základní 
materiál k pokusům trypsinovým. Před tím bylo zkoumáno, jakým způ¬ 
sobem reagují matečné kultury na dextrosu; ukázalo se, že známá, voskově 
žlutá barva již ve 14 dnech byla vyvinuta, v době, kdy u protothec., variegata, 
Chlorophilum byla vyvinuta zeleň na normálním substrátu. Kolonie na 
agaru se sladinkou (nezředěnou, stupeň cukernatosti asi 10) po 14 dnech 
byly u Protothecoides, variegata zelené, u lipské zelené, žlutozelené s okrajem 
do zelena, u lipské žluté, žlutobílé, na téže sladince -f- dextr., pokud pozo¬ 
rovány, žlutobílé. (Chl., 6 serie). Za základ k pokusům trypsinovým vzat 
materiál, opětovně rozlitý v desky, vždy z 1 kolonie, bez dextrosy vy¬ 
pěstěné. 
Kultury pěstovány toliko na sladince, poněvadž na ní se řasa nejlépe 
a nej rychleji rozrůstala, takže mohla býti naděje také v rychlé, imme- 
diátní působení trypsinu, bvl-li by k ní přidán. V první části pokusů (Tryp¬ 
sin, I. serie) užito sladinky zředěné (Sl. zř. 1 :H 2 O, 4), ve všech ostatních 
v poměru 1:1. Agar 2%ní s touto půdou, 2x pečlivě filtrovaný ve sterili- 
sátoru, rozpuštěn v rourkách steriliso váných a ochlazen na 40° ve vodní 
lázni. Na to rychle rourky otevřeny a přidána do každé platinová, před 
tím v plameni steriliso váná a ochlazená, dosti velká lopatka trypsinu 
ů Burri Robert, Das Tuscheverfahren. 1909, Jena, Fischer. 
XFVI. 
