16 
2. T. komora, světlo; vedle kultur stály etiolované Salixy, jež v době 
protokolu měly lístky již světle zelené: 
Původní pahrbek bílý až na jeho hraniční uzounkou obrubu, a jej 
obklopující na agaru as 2 cm zšíří zónu, barvy distinktně světle zelené. 
3. Okno v pokoji pracovním. Původní massa bílá; při jedné straně 
její utvořila se asi 4 x jí větší zóna, sestávající z řas, v tenkou kožku se 
rozmnoživších, intensivně trávově zelená. 
II. Po měsíci: 
1. Původní ostrůvky bez obruby, kol nich úzká massa, slabě nazele¬ 
nale žlutá. 
2. Ostrůvky původní massy bílé, kol nich temně zelená obruba již 
asi 4 cm široká. Také na agaru se utvořivší zvolna zelená. 
Sezelenala tedy na světle toliko ta individua, jež rozmnožila se po 
agaru, dále pak ty části přenesených kultur, jež nacházely se na periferii 
původních mass. Největší však část řas nebyla s to, aby sezelenala, tře¬ 
baže byla vlivu glukosy zbavena; bez tvoření nových individuí nej sou 
tedy zbělené kultury Chlorell schopny sezelenání. Na tomto faktu nic ne¬ 
mění okolnost, že kraj očkovacích mass sezelenal; sestávali z individuí, 
jež dostala se pod vliv agaru a následkem toho patrně se rozmnožovala. 
Také je jednostejno, jestliže v ,,populaci" okraj ní rozmnožila se a seze¬ 
lenala individua, jež této schopnosti nebyla pozbyla, neboť střed massy 
zůstal nezměněn, a o ten se právě jednalo, a sezelenání objevuje se pravi¬ 
delně, očkuj e-li se z bílých kultur glukosových na sladinku bez glukosy 
s maltosou a vůbec na media, jež dopouštějí vývoj chlorofvllu. 
Že tedy zbělená individua jsou i ve své organisaci (strukturách?) valně 
pozměněna, pro to svědčí dle náhledu autorova fakta tato rozhodně. Za¬ 
sahují tedy media glukosová imediatně a hluboce ve vývoj i differenciaci 
těchto organismů. 
Jak vysvětliti se stanoviska biochemického působení glukosy, resp. 
které pochody chemické, jak nadcházejí v buňkách řas, attakuje glukosa, 
o tom lze činiti pouze dohady. Ne bez důležitosti pro tuto otázku jsou 
údaje Palladinovy 1 ) (1891, 1897, 1902 a 1911), jež týkají se sezelenání 
vyšších rostlin a závislosti tohoto pochodu od určitých látek, jež bud v rost¬ 
linách samotných se nacházejí, či roztokům, v nichž části etiolované jsou 
nechány vegetovati, jsou přidány. Palladiu pozoroval, že etiolované listy 
od Vicia Faba, chované v destilované vodě nesezelenaly, bylo-li však 
0 Palladin W., Ergrůnen und Wachsthum der etiolierten Blátter.( Berichte 
d. deutschen botan. Gesellschaft, 1891, pag. 229 seq.). 
Palladin, Recherch.es sur la formation de la chlorophylle dans les pian tes 
,, (Revue génerale IX. 1897, 384 seq.) 
,, EinfluB der Concetration der Lósungen auf die Chlorophyllbildung 
,, in etiolierten Bláttern (Berichte d. deutschen bot. Gesellschaft 1902„ 
,, 20, pag. 224 seq.). 
,, Pflanzenphysiologie. 1911, pag. 17. 
XLVI. 
