13 
+ 2% dextrosy objevilo se zabarvení světleji zelené než jaké bylo v téže 
době (asi po 3 nedělích) bez dextrosy. NaArtarim +1% glukosy -f-0-3% 
leucinu ještě světleji zelené. V modrém zvonu na obou ústředích objevila 
se temnější zeleň než pod bichrornátovým. V modrém zvonu v téže době 
byla barva kultur světlejší než na diffusním světle v pokoji a valně 
tmavší než v diff usním světle v teplé komoře. 
Protococcus vulgaris a gonidie z Xanthoria parietina, obě řasy dle iso- 
lací prof. Beijerincka, pěstěny v teplé komoře na sladince zřed. (1 : 4 H 2 0), 
Sl. zř. + 2% dextrosa, Sl. zř. +2% maltosa. U Xanthorie pozorován vzrůst 
poněkud lepší než u Protococca a sice lepší ve tmě než na světle. Ani ujedná 
ani u druhé řasy nebylo však možno označiti intensitu jeho za normální, 
organismy rostly pomalu. Při tom nejevil se rozdíl v zabarvení jich, jež 
bylo temně zelené. 
Shrneme-li výsledky těchto pokusů, tu především nutno pointo váti 
neobyčejnou citlivost Chlorell vůči různým uhlohydrátům resp. látkám 
uhlíkatým živného substrátu. Citlivost tato umožněna byla ovšem značně 
vhodností základní půdy kulturní. Resultáty, jichž dosaženo, co do effektu 
kryjí se do značně míry s pracemi dřívějších autorů o zjevu změny barev 
řas. Není možno však zamlčeti některých růzností. Byly přivozeny hlavně 
větším varírováním pokusů, než jak dosud bylo prováděno. Právě pak od¬ 
chylky tyto dle mínění referentova ukazují, že názorem Chlodatovým o vý¬ 
znamu dusíku při sezelenání řas (Schindler 1. c. pag. 570 zdá se, že po¬ 
jímá tyto příčiny poněkud šíře právě: ,,Dieser Farbenwechsel wird in letzter 
Linie stets bedingt durch die infolge der Vermehrung der Fáden eintre- 
tende Verringerung der zur Verfúgung stehenden Náhrsalze , vor allem des 
Stickstoffs“) nevystačíme pro všecky případy — jmenovitě příjímáme-li 
přímé působení peptonu jakožto výživně-fysiologického faktoru. 
Na druhé straně ale jest potřebí uvážiti, zda nezahrnuje v sobě 
otázka dusíku několik parcielních problémů, z nichž při jednom ananžo- 
vání pokusů zračitě ji vystoupí ten, při druhém onen. Při tom pak není 
vyloučeno, že i názor Chodatův netvoří než součást této komplikované 
,,otázky dusíkové". Z dalších zpráv referentových vysvitne snad opráv¬ 
něnost mínění jeho, že bylo by potřebí celý problém podrobněji zanaly- 
sovati. Ty výsledky ovšem, které z jeho práce o tomto sujetu až dosud byly 
vyloženy, nejsou ničím jiným než několika, a to ještě jen z části, hlasy 
vypracovanými z komplikované partitury na text: změna barvy chloro- 
fyllu. Až přejde řešení otázky chlorofyllové z rámce čistě chemicky-deskrip- 
tivních prací do stadia studií fysiologických, pak podaří se snad jednotlivá 
themata precisněji stanovití. Na základě dosavadního materiálu bylo by 
možno aspoň spektrálně analyticky sledovati změnu barev u řas způso¬ 
bem jakým to bylo provedeno G. Kránzlinem 1 ) u četných rostlin panašo- 
x ) Kránzlin, G. Untersuchungen an panaschierten Pflanzen. (Zeitschrift ůir 
Pflanzenkrankheiten, XVIII, 1908, pag 193 seq.) 
XLVI. 
