6 
nými uhlohydráty živnými. Nicméně toliko u třech prvních zbarvení ob¬ 
jevuje se světle zelené, na galaktose však, ačkoli vývoj fedruje téměř 
stejně jako látky předchozí, intensivní zeleň. Je tedy dosti lhostejno, zdali 
dodávaný cukr je ketosou (fruktosa) či aldosou (galaktosa). Na dulcitu 
zase vývoj jde velmi špatně před se, právě tak na arabinose. Nicméně zeleň 
na dulcitu je tmavá, ba nej tmavější ze všech medií, na arabinose světlá. 
U Stichococcus bacillaris Naeg. nalezl Chodat, že kultury s 2% glukosou 
(minerální agar Detmerův) na světle jsou světlozelené, ve tmě čtyři¬ 
kráte tmavší; se saccharosou že rostou stejně intensivně ve tmě jako na 
slunci, též že blednou, na světle však více, než ve tmě. Také na maltose že 
blednou ve tmě i na světle, ačkoliv je slabším zdrojem uhlohy drátovým, 
než předchozí. Glycerin je stěží assimilován, ve tmě na něm řasy se téměř 
nevyvíjejí: v souhlase s tím zelená barva kultur se dlouho udržuje a na světle 
seslábne — látka, která je velmi málo assimilovatelná, neattakuje vývoj 
chlorofyllu na světle. Pepton, v dávkách 24—4°/ 00 přidáván ke glukoso- 
vým mediím, vybavoval u Stichococca pěknou zelenou barvu (pag 150). 
Doplňkem nutno ještě poznamenati, že Boresch 1 ) a Schindlef) vy¬ 
světlili zvláštní hnědnutí svých řasových kultur ( Boresch : Phormidium 
corium, Schindlef. Phormidium autumnale, Oscillatoria formosa, Oscillaria 
limosa) nedostatkem živných látek, jmenovitě dusíku, jenž přivozovám bývá 
vyčerpáním kultur po jisté době. Přidání nových dusíkatých látek k od¬ 
barveným povlakům vyvolá původní chlorofyllové i fykocyanové zabar¬ 
vení, tolikéž přenesení kultur starých na čerstvé půdy. Boresch pozoroval 
dokonce již po jednom dni, že dostavilo se sezelenání ve zhnědlé kultuře, 
vhodil-li zrnko K N 0 3 do jejího středu. (1. c. pag. 148; u Boresche i další 
literatura týkající se podobných zjevů). 
Přejděme k resultátům práce referentovy. 
Původně bylo vycházeno od myšlenky, zda nedalo by se hojnou vý¬ 
živou uhlohy drátovou dosíci u zelených řas inaktivace fotosynthetické assi- 
milace. Pokusy, které ve směru tomto byly započaty, v brzku však byly 
přerušeny z toho důvodu, že zhusta dostavovala se na těchto mediích ztráta 
chlorofyllu. Poněvadž však objevoval se tento zjev při methodách auto¬ 
rových velmi pravidelně a bylo jej možno velmi lehce vybaviti a oproti 
dřívějším autorům také daleko rychleji, bylo tím umožněno propracování 
otázky s jiných hledisk. Valná část kultur provedena byla v botanickém 
ústavě university lipské za pobytu referentova v r. 1910. Pokusy s trypsi¬ 
nem vykonány v c. k. ústavu pro fysiologii rostlin v Praze 1913. 
Za pokusné specie užito po většině řas Chlorell. Rod tento vytváří 
okrouhlé, za normálních okolností zelené buňky, v nichž objevují se py- 
ú Boresch Karl, Die Fárbung von Cyanophyceen und Chlorophyceen in 
ihrer Abhángigkeit von Stickstoffgehalt des Substrates. (Jahrbůcher f. wiss. Botanik, 
62., pag 145 seq.). 
2 ) Schindler B., tíber den Farbenwechsel der Oscillarien. (Zeitschrift fiir 
Botanik 5, 1913, pag. 497 seq.) 
XLVI. 
