4 
Vskutku stanoveno bylo v řadě jiných prací, že lze varírovati barvu 
některých Chlorophyceí zcela zákonitým způsobem dle toho, které látky 
výživné přidají se k jejich kulturám. Změny dotčené dějí se bez ohledu na 
to, zda kultury dějí se za světla či za tmy. Ba dokonce Artari 1 2 ) ukázal, že 
gonidie z Xanthoria parietina pěstované s peptonem a dextrosou za světla 
i bez přístupu kysličníku uhličitého sezelenávaly, čímž bylo dokázáno, 
že chlorofyll nemusí býti vytvořován ,,dle potřeby'‘ organismu, nýbrž že 
dochází k jeho tvorbě jaksi mechanicky, když převedou organismy řasové 
ve své tělo látky určité ze substrátu. Někteří autoři nalezli, že zcela 
určité uhlohydráty vyvolávají u určitých řas ztrátu chlorofyllu. Tak 
působí dle Krúgera (cit. dle O. Richtera?) pag. 33) na řasu Chlorella 
protothecoides podobným způsobem dextrosa a galaktosa, na Chlorothecium 
' saccharophilum tytéž cukry, dále alkoholy glycerin a mannit; z dusí¬ 
katých látek pepton, asparagin, také ale i jiné substance. Na třtino¬ 
vém cukru pěstovaná Chlorella rostla zeleně, podobně na inulinu, man- 
nitu a glycerinu. Nicméně nesouhlasí pro jmenovanou Chlorellu stupnice 
barvy, již vybavovaly tyto látky, se stupnicí výživnosti jejich, jež byla: 
dextrosa (nejlepší kultury, bledé řasy), galaktosa, glycerin, maltosa, dextrin, 
laktosa, saccharosa; inulin a mannit bezcenné. Také u Chlorothecia po¬ 
zoroval Kruger podobné diskrepance, dařilať se tato řasa právě na man- 
nitu velmi dobře (bledozelená vegetace), na glycerinu však (bledý vzrůst) 
velmi špatně. Naproti tomu Matruchot et Molliard 3 ) udávají (pag. 
327) pro Stichococcus bacillaris dosti značnou parallelitu. Monosy (glukosa a 
levulosa v 15% gelatině rozpuštěná resp. v Molischově roztoku na. 
světle či ve tmě) jeví se jako jedna z nej lepších živin. Dextrin, gumma, 
glycerin a mannit mají zřejmou cenu nutritivní. Málo výživnými jsou 
saccharosa, laktosa, maltosa, pepton a škrob. Co se týče pak barvy: biosy 
ponechávaly řase její přirozené zbarvení, glycerin a mannit činily ji tma¬ 
věji zelenou, dextrin, inulin a škrob zelenou do modra, pepton olivovou; 
monosy napioti tomu vyvolávaly ztrátu chlorofyllu resp. barvu více méně 
žlutou. 
Artari (1902, cit. dle Richtera pag. 33) kombinoval vliv různých látek 
živných se zatměním resp. osvětlením. Kultivoval-li Stichococcus bacil - 
laris na svém minerálním roztoku +1% dextrosy s leucinem a K N 0 3 , 
staly se řasy bledě zelenými až bezbarvými. Byly-]i takto zbělené řasy 
přeočkovány na půdy s asparaginem, či d isičnanem ammonatým, nebo 
0 Artari, Ueber die Entwickelung der grůnen Algen unter Ausschluss der 
Bedingungen der Kohlensáure-Assimilation. (Bull. der naturforschenden Gesellschaft 
Moskau, 1899, No 1.) 
2 ) Richter Oswald,Die Ernáhrung der Algen. (Monographien u. Abhandlungen 
zur intern. Revue der gesammten Hydrobiologie u. Hydrographie, Band 2, 1911.) 
3 ) L. Matruchot et M. Molliard, Variations de structure ďune algue verte 
sous Tinfluence du milieu nutritif. (Revue générale de Botanique, 1902, T. 14, pag., 
192 seq.) 
XLVI. 
