3 
extraktu +1% citrónové za světla, a již zove střední (,,Zwischenfornť‘). 
Bylať tak bledá, že při mikroskopování téměř posledních stop chlorofyllu 
zdála se postrádati, také měla stigma. Po nějakém čase povstala z ní dě¬ 
lením, ,,štěpením" forma, jež byla úplně bílá, konstantní i na světle a po¬ 
strádala stigmatu, a individua čistě zelená, tolikéž „neštěpící". Byly tedy 
mateřské exempláry jejich jakousi intermedierní formou připomínající 
heterozygoty panašováných rostlin. 
Vznik jich je Ternetzové záhadným, nejpravděpodobněji jedná se 
však zde nikoliv o degenerování chlorofyllu, nýbrž o zastavení tvorby jeho 
následkem velmi rychlého dělení. Snad při tom náhlé přenášení Euglen 
z roztoků velmi zředěných do koncentrovaných spolupůsobilo. Čistě me¬ 
chanicky lze dle Ternetzové vyložiti vznik formy hyalinní, která objevovala 
se v jejích kulturách na světle většinou náhle, zůstávala však konstantní 
neměníc se v zelenou formu ani po několik roků kultivace v peptonových 
roztocích. Postrádala všeho chlorophyllu, neměla také leukoplastů ani 
stigmatu a nebyla schopna heliotaktických pohybů. Ternetzová se domnívá, 
že povstala tato forma (,,die hyaline Lichtform") ztrátou chromatoforů. 
Představuje si, že jedna Euglena, z níž byla založena kultura, na př. s 8 
chloroplasty, rozdělí se ve 2 individua tak, že jedno z nich obdrží 8 chloro¬ 
plastů, druhé však toliko 7, poněvadž jeden z nich ztratil schopnost 
děliti se. Přejde-li náhodou tento dělení neschopný chloroplast v exemplár, 
který toliko 7 jich obsahuje, dána jest možnost další generaci dále redu- 
kovati počet svých chromatoforů (T., pag. 497), kdežto potomci druhých 
individuí podrží neztenčený počet 8. Jestliže se pak další dělení stejným 
způsobem dějí, objeví se generace se 7, 6, 5 atd. chloroplasty, až v osmé 
generaci povstane individuum chromatoforů úplně prosté. Možnost tako¬ 
véhoto vzniku hyalinních individuí ovšem není možno popříti. Vskutku 
máme doklady z experimentální cytologie pro to, že se elementy buněčné 
dělí velmi pravidelným způsobem, po případě i experimentálně pozmě¬ 
něné. Nicméně zdá se referentovi výklad Ternetzové poněkud umělým. 
Předpokládá netoliko, že onen vadný chloroplast musí se nacházeti v oné 
Euglené, která jich obsahuje 7, nýbrž že i při dalších děleních vždy se musí 
objeviti v individuích s menším počtem chloroplastů, takřka vyměniti se 
na př. ve IV. generaci s jedním chromoplastem té připravované poloviny 
individua, jež obdržela jich sudý počet, aby při následujícím dělení roz¬ 
padla se v sudý počet chromatoforů a lichý (s nedělitelným). Proto pří¬ 
padnější byla by snad domněnka (Ternetzová pag. 498), že na př. všecky 
chromatofory určitého individua schopného opětovně se děliti staly se 
pojednou nedělitelnými. V každém však případě je velmi nápadným, že 
forma tato daleko pomaleji se rozmnožuje než zelená původní, že chybí jí 
odpočívající stadia, že rychleji odumírá, zkrátka, že je značně choulostivá.. 
Dále že může býti vyvolána jen v živných tekutinách, jež chovají bílko¬ 
viny. Nezdá se tedy referentovi vyloučena možnost, že jedná se zde spíše 
o vlivy chemické než jakési mechanické. 
XLVI. 
l* 
