19 
sudoměřské — s a spikalské — sp a j. v.), jež jsou z výše řečených tří 
kategorií nej mladší. Tato okolnost ukazuje také k nevelikému stáří dneš¬ 
ního sklonu: JV, JJV. Mimo to nutno uvážiti, že kdyby sklon právě na¬ 
značený byl velmi starého geologického data, byl by též erosivní cyklus 
směru JV dnes již značně sestárlý. Krátce: sklon k JV a JJV jest stejného 
stáří jako příslušný směr recentního výmolného děje, a tak lze říci, že 
obojí má svůj vznik a počátek v době polského zalednění, tedy v mladší 
době pleistocénní. 
t, 
Z tohoto poznatku lze vyvoditi též další důsledky. Než předem 
zde stůjtež ještě některé poznámky k předešlým vývodům se vížící. Jest 
třeba vysvětliti, proč údolí Strenické (obr. 1. s), ač probíhá hlavně oblastí 
sklonu JJV, nebylo erodováno týmž směrem JJV, jak tomu jest při dolním 
průběhu údolí ,,Kojany“ zvaném (&). Jest nezbytno vyjiti z toho, že také 
údolí Strenické založeno bylo úžlabními rýhami směru JJV, neboť pro tento 
směr nebylo žádných překážek na rovině sprašovými hlínami zarovnané a 
k JJV svážené. Ale erose záhy zasáhla epigeneticky (tvrdší) křídový útvar 
IX. souvrství, a to stalo se nejdříve na bývalých pásmech předělových. 
Linie a v a 2 , a z (obr. 6.) naznačují schematicky předěly fossilních cest 
2 * 
XLV. 
