15 
měry z okolí Katusic, Borce a j. J. N. Woldřich rozeznává „šedé žlutky 
léssovité", pak hnědé hlíny různých odstínů a hlíny šedé. Podati bezpečnou 
paralelu mezi těmito a našimi hlínami na základě mechanického rozboru 
stiženo jest okolností, že J. N. Woldřich užívá mechanického rozrůznění 
dle klíče, který nekryje se zcela s modernějším tříděním, jež vyvolává 
konstrukce dnes užívaného plavidla Kopeckého. Srovnáme-li rozrůznění 
Starší: 
Částk 
y 
P í s 
; e k 
Kostra 
suspendované 
pod 
0'25 mm 
0-25-0-5 
0-5—1-0 
o 
ca 
í 
o 
nad 
2 mm 
I. 
II. 
III. 
Písek 
Písek 
Kaménky 
dnešní: 
Hlínovka 
Prach 
práškový 
IV. 
V. 
VI. 
1 
nad 
pod 0"01 mm 
0-01-0-05 
0*05—0-1 
0-1—0-5 
0-5—1-0 
1-0—20 
2 mm 
ta, tu seznáme, že nekryjí se jmenovitě součástky střední velikosti a ty 
právě bývají dle názoru C. r. Purkyně 28 ) udavatelem pro účastenství 
vodního ronu při vzniku éolohydatinních usazenin. 
Možno tudíž jen přibližně hlíny naše srovnávati s hlínami z Jenerálky 
a Bulovky. Předběžně lze říci, že Woldřichovy „žlutky", „hnědky" 
a „šedky" upomínají na naše hlíny (obr, 2. vrstva 4., 3. a 2.). Určitěji 
odpovídají tyto hlínám od Skvrňan na Plzeňsku, 29 ) kdež pod ornicí spočívá 
„loessu podobná" šedohnědá hlína, která svým rozborem č. 6. (na str. 12) 
blíží se naší trnpelce. 
I. 
II. 
III. 
IV. 
V. 
VI. 
Kostra 
Purkyňův 
rozb. č. 6. 
3538 
3647 
1236 
1P75 
P82 
P42 
0.80 
Trupelka 
viz výše č. 2 
290 
369 
13.2 
124 
32 
3.5 
1.8 
Rudohnědá hlína č. 4. (str. 12) upomíná na kostkovici. „Loessu 
podobné žlutky" mají na Plzeňsku význačnější stopy ronu vodního, než 
žlutky z naší oblasti. 
Než přizná ti dlužno, že tyto a všecky ojedinělé pokusy srovnávací 
nebudou míti tak dlouho závažné ceny pro stratigrafii a chronologii 
28 ) Plistocaen na Plzeňaku. Na u. m. st. 20. 
29 ) Purkyně, „Plistocaen —“ na u. m. st. 15. 16. 
XLV. 
