13 
Košátecké směru rudohorského bylo s ponecháním tohoto ač v opačnou 
stranu (v sv) obráceného směru převedeno do vodní sítě sudetského směru. 
Mimo důvody, k nimž se ještě vrátíme, ukazuje k tomu směr největšího 
neklidu viditelného v písečníku cihelny u Chotětova (obr. 4.); směr ten 
leží v prodloužení údolí Košáteckého, takže jde tu o jeho pravděpodobné 
íossilní pokračování. Další studie ještě ukáží, není-li toto prodloužení 
Obr. 4. 
totožné se vzpomenutou již dislokací Chotětovskou. Pojetí možné totož¬ 
nosti s dislokací Košáteckého údolí podporuje tu senilní morfologie po¬ 
vrchu, pod nímž dislokační vržení se skrývá, z něhož pak dá se souditi 
na stejné stáří, jaké jeví údolí Košátecké. 
Skalnatého t. j. křídového podkladu písecník chotětovský (obr. 4.) 
nedosahuje. Na spodním, nezvrstveném šedém písku spočívá rzivý, štěr¬ 
kem prostoupený písek o několikeré diskordanci, 2—2*8 m mocný, načež 
XLV. 
