29 
po dlouhý čas zachovávaly na mediích složení normálního barvu trypsi- 
novou, pak by to bylo dalším důkazem, že jedná se v pokusech referento¬ 
vých o jeden toliko genotyp, kmen tento že byl trypsinem ve svých základ¬ 
ních vlastnostech pozměněn, a změny tyto že udržují se během četných 
generací. Ku zjevu tomuto musil by se přirozeně poutati zvláštní zájem 
referentův. 
Za kmen. pokusný zvolena byla variegata B. (od jedné kolonie odoč- 
kovaná), která 1 měsíc byla rostla na sl. zř. (1:1) + trypsinu etherem steri- 
lisovaném. Utvořila zde krásné, aureově zbarvené povlaky, jež do jedné 
třetiny své šířky ovroubeny byly hyalinním lemem. Rozumí se samo sebou, 
že při mikroskopování před další sérií pokusů osvědčila se naprosto 
čistou. 
Za media kulturní zvolena sladinka zředěná vodou v poměru 1:1, 
dále v poměru 2:1 -f- trypsin varem sterilisovaný. Za materiál srovnávací 
vzata variegata B. z téhož lití (opět od 1 kolonie isolovaná), jež však trypsi¬ 
nem nebyla prošla. Veškeré kultury vegetovaly opět ve tmě v thermostatu na 
2%ním agaru za 25° C. (Trypsinová variegata rozdělena na dva typy, z nichž 
jeden, odočkovaný ze středu „aureového" kultury, v protokolech veden 
jako „aurea" ze středu, druhý, z hyalinního kraje, veden jako „hyalina"). 
Trypsin sterilisovaný ve sladince zvolen ke srovnání z toho důvodu, že 
v předcházejících pokusech objevilo se na něm intensivní sezelenání řasy 
tak, že právě „otrávená" Chlorella měla největší možnost v krátké době 
na tomto mediu sezelenati: Již předběžný pokus (serie V.) ukázal, že trypsi¬ 
nová Chlor ella (aurea i hyalina) po měsíčním téměř vegetování na sl. zř. 
(1:1) nenabyla barvy zelené, zůstávajíc žlutobílou; na sl. zř. 2:1 nabyla 
barvy gummigutově žluté. Aureový ton zmizel zde právě tak jako hyalinní; 
v rychlosti vzrůstu nebylo pozorovati nej menšího rozdílu oproti tempu, 
jakým rostla řasa na trypsinu ani oproti normálním „otráveným" me¬ 
diem 'neprošedším individuím. Tyto poslední kultury nabyly v téže době 
na Sl. zř. 1:1 intensivně zelené barvy. Podrobnější pak data při opakování 
pokusu po delší dobu vegetační byla tato (serie VI.): 
Po 4 asi nedělích byla aurea naSl. zř. 1:1 žlutobílá, buď úplně bez ze¬ 
leni nebo se zelení téměř nepozorovatelnou, „hyalina" úplně bez veškeré 
stopy po zelené barvě, bílá až žlutobílá. Na silnější sladince oba typy nabyly 
barvy gummigutově žluté, druhá poměrně zelenější. Normální kultury 
byly v té době distinktn.ě zelené na obyčejné sladince, na téže sl. s trypsi¬ 
nem sterilisovaným varem intensivně trávově zelené. Po 5 nedělích dosáhly 
trypsinové řasy na sl. koncentrovanější tonu aureově gummigutového (ne- 
trypsinová variegata byla v té době na tomže mediu zelenavě naběhlá.) Na Sl. 
zř. 1:1 byla barva žlutavá resp. aureově nažloutlá, po zeleni nebylo téměř 
ani stopy, na trypsinu sterilisovaném jen u bývalé „aurea" objevila se žlu¬ 
tavá zeleň až slabá. („Hyalina" nabyla tonu šedožlutého.) Srovnávací 
kultury byly již normálně zelené, na trypsinu steril. tato barva byla ještě 
význačnější. 
XLV1. 
