31 
o zjevech mendelistických u těchto organismů. O pohlavnosti u bakterií 
konečně nejsme dobře informováni. Jelikož však typy jejich zůstávají 
právě tak stálými, jako u vyšších rostlin, jež jen vegetativně se množí, 
musíme i u těchto předpokládati dědičnost a jsou materiálem vhodným 
k experimentálnímu studiu této ,,prosté'‘ heredity). Bylo proto asi v zá¬ 
plavě prací, týkajících se štěpení vlastností, póly faktorie atd. u vyšších 
rostlin, prostě přehlédnuto, že měnivost mikrobů na mnoze není pouze 
pomíjející, efemerní, nýbrž že shoduje se často i s podivuhodnými zjevy 
tak zv. mutací, jež u vyšších rostlin se objevují a jimž bývá i základní 
důležitost pro fylogenii připisována. Je zvláštním, že v nej novější době, 
kdy de Vriesovy názory o mutacích rostlinných byly tak značně otřeseny, 
ne-livyvráceny (srovnej zprávyHeribert-Nilsonovy, názory Nilssona- 
Ehleho, Johannsena a Baura, z nej poslednějších pak zpráv na př. 
resumé prací Lidíorssových o křížení různých Rub usů 1 ) důkazem, že 
mutace jsou vlastně zjevy kombinačními po předchozím křížení, ,,mutace" 
mikroorganismů nejsou studovány vlastně ještě intensivněji, než jak se 
dosud děje. 
Methodika pracovní v tomto oboru vyžaduje ovšem daleko větších 
garancií o tom, že pracováno je s materiálem jednotným, čistým, než jak 
v obyčejných pracích bakteriologických se děje. Jest nutno učiniti výcho¬ 
diskem pro řadu pokusů kulturu založenou od individua jednoho, tak zv. 
čistou linii dle Johannsena , (ovšem že čisté linie vyšších rostlin vyznačují 
se oproti bakteriovým též zaručenou homozygotitou). V četných případech 
u bakterií, ovšem také u konidií plísní, lze dosíci takovýchto kultur, jak 
již bylo v předchozích odstavcích vyloženo ,nejlépe methodou Burriho. 
Často však methoda tato selhává, ana tuš bakterie poškozuje; tu pak vede 
opětované lití desek k cíli stejnému. Již při lití desek z jedné kultury jest 
pravděpodobnost velmi značná, že isolované kolonie poslední desky po¬ 
cházejí z jediné buňky, čili že jedna taková kolonie představuje již ,,čistou" 
linii. A i v tom případě, když by buňky kolonie takovéto nepocházely 
od jediné buňky, nýbrž od několika individuí, jež byla s touto souvisela, 
zbývá přece velká pravděpodobnost, že ony buňky byly individui sester¬ 
skými spíše, než aby byly pokrevně zcela cizími. U těch druhů, jež vyzna¬ 
čují se pohyblivostí, je konečně pravděpodobnost, že dvě související spolu 
buňky povstaly štěpením individuí zcela cizích, minimální (Wolf 2 ) pag. 
94). A čím vícekráte takto desky lijeme, tím větší docházíme pravděpo¬ 
dobnosti, že získaná kultura vskutku představuje linii ,,čistou". 
Ve velmi četných případech objevují se odchylné formy bakterii 
již při lití desek z takovýchto čistých linií. Lze nalézti kolonie (tak z v. 
x ) Bengt Lidforss-W. Johannsen: Resumé seiner Arbeiten uber Rubus. 
(Zeitschrift fur indukt. Abstammungslehre, 1914, Bd XII, pag. 1—13.) 
2 ) Wolf Franz, Úber Modifikationen und experimentell ausgeloste Mutationen 
von Bacillus prodigiosus und anderen Schizophyten. (Zeitschrift fur induktive Abstam¬ 
mungslehre, 1909, Bd. II, pag. 90 seq.) 
XLVI. 
