39 
Problém tento souvisí do značné míry s ideami, jež pronášejí tak zv. 
lamarckisti, jmenovitě novějších směrů, o schopnostech organismů při- 
způsobiti se k podmínkám, jež je obklopují a přímým takovýmto přizpů¬ 
sobením získané zvláštnosti přenášeti beze změny na potomstvo. 
Jako doklad těchto názorů uváděny jsou řady pozorování, která 
vskutku zdají se nasvědčovati tomu, že existují jakási přizpůsobení v pří¬ 
rodě (že ovšem exaktnímu přírodozpytci jedná se hlavně o dokázání cest, 
jimiž se udála, je na bíledni). Tak uvádí Jakowatz (cit. dle Wettstei na 1 ) 
pag. 21), že velkokvěté alpské hořce, které jsou uváděny pod souhrnným 
názvem Gentiana acaulis, náležejí vlastně celé řadě blízko sobě příbuzných, 
ale morfologicky dobře rozeznatelných druhů, které se zastupují v územích 
spolu hraničících. „Die Abhángigkeit der Artbildung von lokalen Einflússen 
ist deutlich zu sehen." 
Drahný čas jest tato Gentiana pěstěna v zahradách v tak zv. alpských 
jejich částech a přetvořila se zde v rostlinu, která morfologicky značně 
se odlišuje od druhů, jež rostou divoce. Dmělý výběr sotva při tom spolu¬ 
působil, poněvadž morfologická odchylka pěstitelům proto nebyla známa, 
že nepůsobí na dekorativní účinek rostliny. Také jest vyloučeno působení 
výběru přirozeného, poněvadž, jak známo, spontánní druhy alpské lze pě- 
stovati. Nezbývá tedy prý než přijímati, že se rostlina během doby pře¬ 
tvořila vlivem změněných podmínek výživy i klimatu „přímým přizpů¬ 
sobením' ř ve formu, v jaké se nám nyní v našich zahradách jeví. Jiný pří¬ 
klad uvádí Bordage 2 3 ) (cit. dle Semona, 1912, pag. 64), dle něhož broskvoně 
z Evropy na Réunion importované dávají ze semene původ rostlinám, 
které ještě po plných 10 let shazují v zimě své listy zůstávajíce po té asi 
půldruhého měsíce, v pozdějších letech ještě kratší dobu, lysými. Po 10 
letech dostoupily j ednotlivé stromy toho stavu, že vůbec neobj eví se u nich 
úplné opadání listů, nicméně teprve po 20 letech lze prohlásiti je za 
stromy vždy zelené. Semena z těchto vždy zelených stromů dávají pak 
původ stromům, které přímo vždy zelenými se jeví. Tato vlastnost pro¬ 
jeví se i tenkráte, když jsou jádra vyseta nikoli v horkých nížinách pobřeží, 
nýbrž ve výši lOOOm nad mořem, kde ty broskvoně, jež pocházejí od ro¬ 
dičů, kteří nebyli klimatem pozměněni, trvale jeví podzimní opadávání 
listů. Důkaz o tom, že toto přizpůsobení je dědičným, t. j. že v těchto 
místech projevuje se i po řadu generací pocházejících z jednoho kmene, 
bohužel doposud proveden nebyl. 
Nej populárnější jsou však zprávy, které podává o podobných zjevech 
v 50tých létech minulého století botanik Schubeler (cit. dle Wille z ) pag. 562). 
!) v. Wettstein Richard, Der Neo-Lamarckismus und seine Beziehungen 
zum Darwinismus. (Vortrag gehalten in der allgemeinen Sitzung der 74. Ver- 
sammlung deutscher Naturforscher und Aerzte, 1902.) 1903, Jena, Fischer. 
2 ) Semon Richard, Das Problém der Vererbung „erworbener" Eigenschaften. 
Leipzig, Engelmann, 1912. 
3 ) Wille N„ tlber die Schubeler’schen Anschauungen in betreff der Ver- 
XLVI. 
