44 
zažívacím traktem přenášejícího je zvířete. I navrhuje /. nazývati takto 
se chovající nové formy názvem ,,trvalé modifikace'terminem, který 
je vskutku velmi případným a jehož jen z toho důvodu referent nebude 
užívati na označení obdobných zjevů, že název mutace, mutabilita je po¬ 
hodlnějším. 
Na druhé straně zapomíná však Jollos, že způsob, jakým byly vy¬ 
volány ony pravé mutace — neboť že nevznikly spontánně, o tom nemůže 
býti pochyby — principielně ničím se neliší od methody, jíž jsou získávány 
ony ,,trvalé modifikace". Dle mínění referentova jedná se zde jen o kvan¬ 
titativně, nikoli kvalitativně rozdílné zjevy. A tím cennějšími zdají se mu 
ovšem tyto trvalé modifikace, neboť ukazují jen cesty, kterými jest se bráti, 
aby vskutku jednou dosaženo bylo nepopiratelné dědičnosti získaných 
vlastností. 
* * 
* 
Mají naše pokusy také nějaký význam pro důležité otázky tyto? 
Bylo již několikráte poznamenáno, že také v kulturách referento¬ 
vých dostavovalo se u Chlorell tvoření aureových sektorů a sice na mediích 
kulturních, jež byla složení zcela normálního. Při přeočkování udržely 
se u Chl. variegata Kr. nové znaky tyto po delší čas, teprve po několika 
týdnech počaly se na nich objevovati sekundární kolonie. Možno tedy 
vystupování sektorů vším právem označiti za zjev mutativní dle názorů 
Beijerinckových nebo za trvalé modifikace dle Jollosa. Z Chlorelly ,, lipské" 
získaná tímto způsobem takováto žlutá modifikace zvláště byla stálá, 
teprve po několika měsících — přes to že byla během té doby pěstěna na 
různých substrátech — došlo k utvoření několika málo sekundárních čistě 
zelených kolonií nepatrné velikosti na normálním sladinkovém agaru. 
Zvláštní byl způsob, jakým objevovaly se aureové sektory u variegaty 
Beijerinckovy, Krugerovy i u lipské Chlor elly .V tom místě, kde se počal tvo- 
řiti sektor, vrstva kulturového povlaku zřejmě byla nižší oproti okolí 
temně zelenému. Někdy přecházela vrstva zelená schodovitě, ač ostrým 
přechodem, v sektorovou. Bylo patrno, že kultura se skládá z několika 
vrstev, z nichž jedna z prvních byla ona, jež po části sežloutla do „aureova", 
přes tuto pak že táhnou se vrstvy další, které po nějaké době sezelenají. 
Podobné zjevy byly často pozorovány i v jiných kulturách, v těchto však 
sektory nemusily nabývati barvy ,,aureové", nýbrž zůstávaly bílými, na¬ 
zelenalými atd. Je vůbec pravděpodobno, že sezelenání i výživa svrchněj¬ 
ších vrstev dála se na útraty spodnějších. Poněvadž pak tyto svrchní 
vrstvy jinak podložené, po čase nabyly jiné barvy než nej spodnější, jež 
přímo na substrát se kladly, vyplývá z toho nepřímo, že ,,aureová" barva 
byla vybavována složením substrátu. Vskutku nalezeny i přímé doklady 
pro tento výklad a sice v tom, že určité uhlohydráty zvláště se ukázaly 
způsobilými vyvolati tvoření sektorů aureových. Někdy objevovaly se již 
XLVI. 
