Veškeré druhy starého rodu Ruscus L. (listnatec dle PRESL-ova názvo¬ 
sloví), od něhož oddělil Kunth dva monotypické rody Danae Médie, a Semele 
Kunth, vyznačují se tím, že na svém stonku a jeho větvích nesou toliko šupin- 
kovité, blánovité listy, z nichž některé mají v úžlabí svém lupenovité, ploché, 
zelené výrostky, které věťina morfologů dle jich úžlabního postavení a dle 
jiných morfologických znaků, jakož i dle vývoje, za ploché listovité větve, tak 
zvané p h y 11 o k 1 a d i e neboli k 1 a d o d i e, považuje. Formace typických lupenů 
dle tohoto náhledu rostlinám těmto úplně schází, toliko Ruscus racemosus L. 
( f Danae racemosa Med.) vyvinuje někdy z oddenku pod pněm nad zem se 
vynášejícím několik lupenů s dlouhým řapíkem a s vejčitou zelenou čepelí, 
podobných listům konvalinky. 
Kladodie, kterým po zakrnění vlastních listů připadla funkce lupenů, ze¬ 
jména vydatná assimilace, a které následovně přivlastnily si ve značné míře 
tvar a podobu zelených lupenů, v rodu Danae nikdy nenosí květů, jsou tudíž 
neplodné a úplně bezlisté, a květy sestaveny jsou na konci obyčejné po¬ 
stranní větve do hroznu. V rodech Semele a Ruscus v užším smyslu jsou 
kladodie dílem též jalové a pak úplně bezlisté, dílem však plodné, nesouce 
v paždí listenů, které tehdy na nich vznikají, bud jednotlivý květ aneb častěji 
svazeček (jednoramenný vidlan) 1 ) různého počtu květů. V rodu Semele sedí 
tyto listeny obyčejně po obou krajích kladodia (obr. 4.); v rodu Ruscus s. str. 
nalézá se asi na prostředku plochy (obr. 24.), buď na hoření neb řidčeji na 
dolení straně kladodia toliko jeden podkvětný (podpůrný) listen. 
Askenasy 2 ) skoumal vývoj plodných kladodií u R. hypoglossum a shle¬ 
dal, že kladodium vzniká jako hrboulek v úžlabí šupinkovitého listu na stonku, 
že se pak do plochy rozšiřuje a na své hoření straně asi v prostředku po¬ 
stranní listen a pak v úžlabí jeho hrboulek květní vyhání. Vývoj kladodia 
jest tedy skutečně vývoj větévky, která hlouběji pod vrcholkem svým jeden 
list vytvořuje. Je-li kladodium větev úžlabní, tu nemůže vývoj ani býti jinaký, 
nežli jakým shledán byl. Ale i bez ohledu na vývoj, pouze dle postavení těch 
*) Dle EiCHLER-a (Bliithendiagramme I str. 149) jsou to vijany; u Semele, kde jsou často 
velmi hojnokvěté a mají podobu okolíka, zdají se býti spíše šroubele, což bude třeba na 
živých rostlinách ještě podrobněji proskoumati. 
2 ) Botanisch-morphologische Studien 1872. Beitráge zur Kenntniss der flachen Stámme. 
XXVII. 
