6 
částek, o které běží, musí morfolog novější školy pokládati phyllokladie za 
listovitou přeměnu osy, poněvadž 1. útvary tyto vznikají přímo v úžlabí listů 
(šupin), což není možno při pravém listu, 2. phyllokladie nesou listeny a v jich 
paždí květy, což opět jen na ose, ne však na listu, díti se může. 
Vzdor tomu nebyly vždy a nejsou posud všickni botanikové toho ná¬ 
hledu, žeby ktadodie musily býti ploché větve. V starší době, kdy morfologie 
vědecká ještě byla v plénkách, nic to nevadilo, že list vzniká v úžlabí jiného 
listu, a že také sám, ne toliko osa, květ a pod ním listen podpůrný zploditi 
může. Linné tedy měl kladodie dle podoby jich za skutečné listy, proto také 
nazval druh, jehož květy na zpodní straně kladodia, domnělého to listu, sedí, 
Ruscus hypophyllum , na rozdíl od R hypo glos sum, jehož květy na hoření jeho 
straně pod listenem (jazýčkem, glossa) se nalézají. Prostý tento názor byl 
ovšem opuštěn, když nejprve hlavně De CANDOLLE-em položeny vědečtější zá¬ 
klady morfologie rostlinné. Avšak stává se nezřídka, že názor zastaralý, a jak 
se zdá, na dobro přemožený po čase opět se vynoří, buď přiměřeně obnoven 
a opraven, nebo novými důvody neb novou methodou výskumnou podepřen. 
Tak na př. obnoven byl na základě vývinozpytném v novější době od GoEBEL-a 
starý náhled, že vijan rostlin Brutnákovitých jest hrozen. Ze i po tomto 
odůvodnění náhled ten jest mylný, dokázal jsem na více místech, nejzevrub¬ 
něji v »Archivu přírodovědeckém« r. 1880. 
Podobně i starobylý náhled, že kladodie rodu Ruscus jsou vlastně listy, 
v novější době opět u některých botaniků, přiměřeně byv modifikován a 
zdůvodněn, přišel k platnosti. Nejprve v Německu zasloužilý autor květeny 
německé, Koch, ve své Synopsis roku 1844 vyslovil se v ten smysl, že jest 
kladodium rodu Ruscus list, jenž se svou osou květonosnou jest srostlý, anebo 
jinak a lépe řečeno, první list osy, v úžlabí listu šupinovitého stojící, jenž po 
obou stranách této osy dolů sbíhá, asi tak jako velký křídlovitý listen na ose 
květenství lipového. Druhý list této osy jest listen, již malý, šupinkovitý, nad 
nímž pak osa květem neb květenstvím, dalšími listeny podepřeným, se končí. 1 ) 
Tento náhled Koch sice nejprve vyslovil, ale důkazu žádného nepodal. 
Askenasy, kritisuje tento výklad, praví: »Náhled ten má leccos ve svůj 
prospěch, předně povahu listenu (jazýčku) u R. hypoglossum , která se od po¬ 
vahy kladodia samého vlastně neliší, potom to, že pod květenstvím u R. acu- 
') Doslovně praví Koch v Synopsis fl. germ. ed. secunda, tom. II. pag. 815 (1844) 
toto: Folia caulina et ramea hujus generis ( Rusci ) parva šunt et squamiformia, ut in Aspa- 
rago , ramulorum vero cum ramulo in foliům ovatum vel oblongum dilatata et cum ramulo 
connata. Ramulus adnatus in nostris speciebus in medio folii terminatus est, ibidem saepe 
flórům fasciculum fert et alio folio praeter bracteas sub fasciculo gaudet. 
Za touto poznámkou cituje Koch: Nees ab Esenbeck gen. 2. 13. Tomu rozuměl 
patrně Askenasy tak, že již Nees ve svých Genera stejný náhled vyslovil, aniž si vzal tu 
práci, do NEES-ova spisu nahlédnouti. Po něm opakovali totéž tvrzení Duval-Jouve i Van 
Tieghem. Leč Nees tam něco takového nikoliv netvrdí, naopak praví o rodu Ruscus toto: 
»Frutices perennantes foliis squamaeformibus et ramulis foliaceo-dilatatis florigeris insignes.« 
Koch patrně citoval k rodu Ruscus pouze popis a vyobrazení v NEES-ově spisu, aniž mínil 
ten citát vztahovati ke svému theoretickému výkladu. Nees tedy mezi původci listové 
theorie o kladodiích rodu Ruscus jmenován býti nesmí. 
XXVII. 
