32 
o úpravě klásku exotického rodu trávy Streptochaeta. 1 ) Také u Lonicery nachá¬ 
zíme v rozličném stupni ve dvé rozdělené listy a dílem i dichotomicky rozdě¬ 
lené jich úžlabní pupeny. Také zde povstala pochybnost, máme-li tu činiti se 
skutečným rozekláním anebo se srůstem. Vysvětlil jsem věc tak, že v tom 
případě konkurrují dvě výtvarné tendence, z nichž jedna sama o sobě vytvo¬ 
řila by na stonku dva listy vstříčné, druhá tři listy v přeslenu. Součinem 
obou tendencí nedojde ani k vytvoření dvou úplně oddělených ani jednoho 
celého listu, nýbrž k čemusi prostřednímu, totiž k výslednímu listu rozekla¬ 
nému, který stejně za list jeden vidlovitě do polou rozdělený jako za dva 
do polou srostlé listy považován býti může. Totéž platí o rozděleném úžlabním 
prýtu. Co se zvláště našeho případu u Riíscíis aculeatus týče, jest dvouklaný 
list a dvouklané kladodium výsledkem konfliktu dvou tendencí k postavení 
dle % a Vz* Na stonku předcházelo jako vždy postavení dle tt / 5 , na větvi 
z dichotomie povstalé stojí tři její listy (a kladodie) vskutku dvouřadé, dle 
V a (obr. 28 C), jen že ze začátku kolísá prýt mezi % a 7 2 - Jak schéma 
obr. 28 D znázorňuje, stály by listy dle 2 / 5 v bodech 1 , 2, 3, dle 1 / 2 však 
v bodech 1' 2 naproti sobě. Výslednice obou tendencí jest postavení 1" 2 3", 
při čemž body 1 " 3 " jsou tak blízko vedle sebe, že splývají oba listy v jeden 
dvouklaný list II. (a úžlabní kladodie rovněž tak), který pak následuje po listu 2., 
jenž se v dvouřadém postavení de íacto stává listem prvým (I.); list 1 " 3" 
dává list TL, jemuž oproti následuje dle V 2 list III, jak to ukazuje zmenšený 
výkres celé větévky obr. 28 C. 
Shrnuji konečný hlavní výsledek srovnávacího studia kladodií terminálních 
a úžlabních u Ruscus aculeatus v krátkosti takto. Konečné kladodium jest 
zajisté osní útvar, přeměna konce osy obyčejné, povstalé křídlo- 
vitým rozšířením dvou dle % po sobě následujících bezlistých 
článků osních. Kladodium úžlabní má tentýž význam: článek listo- 
nosný a květ vyhánějící zadní jest článkem prvním, po něm násle¬ 
duje článek přední, kýlový, pak oba články křídlovitě rozšířené. 
Jest-li kladodium úžlabní neplodné, tedy již první článek jest 
bezlistý a záhy na zpodu se ztrácí do čepele kladodia. 
4. Ruscus hypoglossum L. 
(Obr. 30.-32.) 
Tento druh liší se od předešlého ve své výstavbě svými jednoduchými, 
oblými, jen slabě a jen pod listy rýhovanými stonky, jejichž šupinovité listy 
mají v úžlabí svém vesměs toliko kladodie, žádné však prodloužené hlavní 
větve; potom ještě výtečněji tím, že květenství, které též z hoření plochy 
kladodia vyniká, podepřeno jest místo blánovitou šupinou bylinným, zeleným 
tak zvaným jazýčkem (ligula), který se svou celou povahou, skladbou, nerva- 
•) Ober den Áhrchenbau der brasilianischen Grasgattung Streptochaeta Schrad. Věstník 
kr. č. spol. nauk 1889. 
XXVII. 
