33 
turou od samého kladodia neliší. Postavení listů na stonku kolísá tak jako na 
abnormální větvi dichotomie u R. aculeatus (obr. 28 C) mezi postavením 
2 / 5 a Y 2 ; v dolejší části stonku začíná postavení listů dle 2 / 5 , a také zde často 
2 až 3 články osní se svými listy bývají skoro přeslenovitě sblíženy, často tu 
sedí pak 2 listy a-jich kladodie v stejné výši stonku tak těsně vedle sebe, že 
při přechodu do postavení 7 <ž> čili při sblížení jich medián ještě větším, srůst 
jich dle způsobu obr. 28 (u R. aculeatus) nastati by musil. Nejhořejší listy pod 
konečným kladodiem pak bývají již dokonale dle 1 / 2 sestaveny. Kladodium 
terminální jest vždy sterilní, neboť úžlabní prýt nejhořejšího šupinovitého listu, 
který hlouběji již z příoblé části stonku pod oním vzniká, nebývá (asi právě 
za příčinou tohoto vzniku) nikdy jako květenství, vždy jen jako kladodium 
vyvinut. 
Kdežto tedy nejhořejší list stonku hlouběji pod konečným kladodiem než 
u R. aculeatus vyniká, nalézá se naopak list neb ligula na úžlabním kladodiu 
ve vyšší poloze, obyčejně nad prostředkem čepele, takže kontrast mezi klado¬ 
diem konečným a úžlabním jest zde větší než u R. aculeatus. S druhé strany 
srovnávají se obojí kladodie u R. hypoglossum zase více v tom, že mají oba 
svůj silnější nerv na straně od nejhořejšího listu (resp. listenu květenství) odvrá¬ 
cené, na úžlabních kladodiích tedy opět na dolejší. Vysvětluje se to dle vzorce 
29 B. opět tím, že po prvním listotvorném článku následující článek druhý není 
rozšířen, až teprva třetí a čtvrtý. Z toho též vyplývá docela symmetrické posta¬ 
vení listu (u terminálního kladodia nejhořejšího listu stonkového) a jeho úžlab- 
ního kladodia k ploché čepeli konečného kladodia, jehož střední nerv právě 
k mediáně pod ním stojícího listu sbíhá. U R. actileatus bývá dle vzoru 29 B, 
jak jsem již vyložil, nejhořejší list k čepeli kladodia konečného tak nesouměrně 
postaven. 
Úžlabní kladodium má totéž uspořádání bezkřídlých a křídlovitě rozšíře¬ 
ných článků jako terminální a jako úžlabní kladodium u R. aculeatus , pročež 
je více opakovati netřeba. 
Vznik květenství a jeho podpůrného listenu (resp. liguly) z hoření plochy 
kladodia není u R. hypoglossum zcela tak stálý jako u R. aculeatus , *) nýbrž 
časem najde se též ligula a květenství na dolejší ploše kladodia. Pokaždé jsou 
to nejdolejší kladodie na silném stonku, které toto neobyčejné postavení listu 
jeví. Nemůže býti pochybným, že i v tomto případě jest to první článek 
úžlabního kladodia, jenž list a květenství úžlabní nese, a máme zde tedy 
pamětihodnou výjimku od onoho pravidla rostlin jednoděložných, které jinak 
i pro druh R. hypoglossum má svou platnost, že první článek a první list, 
ne-li transversálně, což jest u Monocotyledonů také řídčejší případ, vždy na zad 
proti ose mateřské stojí. Výjimka z tohoto pravidla, jakkoli zvláštní a pozoru¬ 
hodná, nepostrádá přece jistých analogií. Zvláštnost spočívá vlastně v tom, 
že první' článek a list nad mateřský list spadává, místo s největším vybočením 
') U tohoto jsem nikdy neviděl listen na straně dolejší, ačkoli jsem velmi mnoho 
kladodií z četných rostlin a z rozličných stanovisk ohledával. Van Tieghem naproti tomu 
tvrdí, že se to, ač velice zřídka, také u R. aculeatus přiházívá. 
Rozpravy: Ročn. II. Tř. II. Čís. 27 . 
XXVII. 
